150 M. Sårs. 



Will (Archiv für Naturgeschichte 1844 Vol. 1 p. 337 Tab. 

 10 f. 1 — 9), som ligeledes lever parasitisk paa en Anthea, 

 nemlig den middelhavske Anthea cereus (Actinia) Ellis & 

 Solander. Den stemmer nemlig temmelig vel overens med 

 denne i Kroppens Form, distincte Segmentering og ogsaa, 

 som det synes, i Segmenternes Antal, som Will rigtignok 

 angiver til 8, men som efter hans Figur egentlig synes at 

 være 9 ligesom hos Antheacheres. De rudimentære Anten- 

 ner og Mundvedhæng synes hos Staurosoma at være meget 

 mindre udviklede end hos Antheacheres, og Fødderne paa 

 andet og tredie Segment beståa kun af en enkelt Gren, der 

 ligesom hos Antheacheres viser Antydninger til Led og fat- 

 tes Børster. AVill fandt hos sit Dyr en Mundaabniug paa 

 Ventralsiden af første Segment og et Gatbor paa den frie 

 Ende af en paa Bugsiden af næstsidste Segment beliggende 

 stilket Blære, som ikke forefindes hos Antheacheres. Han 

 holder Staurosoma for at være hermaphrotitisk , idet han 

 hos samme Individ foruden Æggestokkene , hvilke han be- 

 skriver som „baandformige og beliggende paa begge Sider 

 af Maven", altsaa overensstemmende med samme hos An- 

 theacheres , ogsaa vil have fundet Sædstokke „som to Sække, 

 der ligge paa Siderne af Endetarmen i den stilkede Blære." 

 Det forekommer mig dog, efter Analogie med Antheacheres, 

 rimeligt, at Staurosoma ogsaa maa have adskilte Kjøn, at 

 de af Will beskrevne Individer have været Hunner og at 

 Hannerne, der maaske ere meget smaa, ere undgaaede hans 

 Opmærksomhed , naar han , som han beretter , altid kun fandt 

 et enkelt Individ i hver Sæk De af Will som Sædstokke 

 tydede Organer kunne maaske være noget Andet. Endelig 

 ere ogsaa Æggesækkene hos Staurosoma meget forskjellige 

 fra samme af Antheacheres, idet de ere betydeligt længere 

 og tyndere, snor- eller traaddannede, i udstrakt Tilstand 



