Om Christianiafjordens Fauna. 151 



2 — 2 Va Gange saa lange som Kroppen, men sædvanlig danne 

 flere Vendinger og Slynger om selve Kroppen eller om Armene. 

 Disse tvende Slægter, Staurosoma og Antheacheres, have 

 længe staaet temmelig isolerede blandt de øvrige parasitiske 

 Copepoder, indtil for nogle Aar siden den af Steenstrup i 

 1861 (Overs. afDansk-Vid. Selsk. Forh.) opdagede Philich- 

 tys Xiphiæ er bleven nøiere bekjendt ved Berg3ø's Mono- 

 graphie af samme (Kjobenhavn 1864, Annales des sciences 

 naturelles 1865). Denne mærkværdige Parasit, som af Op- 

 dageren i Førstningen betragtedes som en i Overensstem- 

 melse med dens parasitiske Levemaade modificeret Anne- 

 lide, men senere, da Hannen blev fundet, dog viste sig at 

 være en Crustace, synes virkelig i visse Henseender at slutte 

 sig nær til hine to Slægter. Ligesom disse afviger den fra 

 alle andre parasitiske Copepoder derved, at den ikke lever 

 fastheftet til sin Vært , men løs eller fri indeni særegne üd- 

 vidninger i Slimkanalerne i Sværdfiskens Hoved, ligesom 

 Staurosoma og Antheacheres indeni Hulheden af særegne 

 Sække eller LMvidninger af Polypens indre Hud. I denne 

 Levemaade ligger ogsaa, som Bergsø vistnok med Rette an- 

 tager, Grunden til dens bløde Hud og Mangelen af Ædered- 

 skaber og leddede Lemmer. Dette kan ogsaa anvendes paa 

 Antheacheres, hos hvilken Æderedskaber vel forefindes, men 

 i en rudimentær Skikkelse, bløde og ubevægelige, idet nem- 

 lig hertil ogsaa kommer Mangelen af en Mundaabning. Fød- 

 derne ere ligesom hos Philichtys bløde, men vise derhos 

 Antydning til Led, hvilke dog ikke ere virkelige frie Led og 

 følgelig ere ubevægelige. Det er dog alene Hunnen af 

 Philichtys, som ligner samme af Antheacheres. Denne 

 umiskjendelige Lighed viser sig i Kroppens tykke opblæste 

 Form, dens Afdeling i distincte, men ikke frie eller bevæ- 

 gelige Segmenter, og dens rudimentære Vedhæng eller Lem- 



