198 M. Sårs. 



84. Astarte sulcata (Pectunculus) da Costa. 



Ved LaurkuUen paa 120 F. Den gaar ved Lofoten ned 

 til 300 F. 



85. Isocardia cor (Cardium) Linné, F. & H. 



Af denne ved vore Kyster yderst sjeldne Form fandt 

 Asbjørnsen kun en enkelt Skal ved „Tofteholmene". Jeg op- 

 tog ved Aasgaardstrand et ungt Expl. med Dyr, 20 F., og 

 ved Bollærene paa samme Dyb en enkelt Skal af 31 Mm. 

 Længde. Ved Christiansund, dens hidtil kj endte Nordgrændse, 

 naar den er ligesaa betydelig Størrelse (63 Mm. Længde) 

 som i Middelhavet. Skallens Epidermis beskrives af Forbes 

 og Hanley som „temmelig tynd, gulbrun og concentrisk 

 rynket"; men den er egentlig besat med meget smaa mørke- 

 brune Haar, der ere tykkere ved deres Basis og tilspidsede 

 im od Enden, hvilke danne talløse, i nogen Afstand fra hin- 

 anden staaende, regelmæssige, lige, straaleformig fra Umbo- 

 nerne imod Randen løbende Rader. 



86. Axinus flexuosus (Tellina) Montagu. 

 Temmelig almindelig paa Rødtangdybet ved Drøbak, 



100-120 F., og ved Vallø, 200-230 F, Dyret hvidt, med 

 mørkt leverbrunt Lever- og Generationsorgan, der er ganske 

 som hos den følgende Form. 



87. Axinus Sarsii Philippi. 



Cryptodon Sarsii, M. Sårs, Malacozoologiske Jagttagelser, Christ, 

 Vidensk. Selsk. Forhandl. 1864 pag, 283, Tab. 4 & 5, fig. 1—28- 

 Denne Form, af hvis mærkværdige Dyr jeg p. o. a. St. har 

 givet en udførlig Beskrivelse, er rimeligvis kun en større 

 Varietet af foregaaende Art. Den forekommer ikke saa ganske 

 sjelden og i store (indtil 20 Mm. lange) Exemplarer ved 

 Drøbak, 50—60 F., ligeledes ved vor hele øvrige Kyst. 



88. Axinus ferruginosus (Kellia) Forbes. 



Denne rimeligvis arktiske Art, der først blev fundet i det øst- 



