Thi 



og 



Bemærkiiinger om imaginære Størrelser. 239 



V— A =: (— A)^ 

 , 2p 



V(-u) (+u) =(-u)^- = (+Ar 



V(-u) C+iö" = (+ u)'' = (+ Af, 

 medens 



V(-u) (-u)''-=(-ii)i (+u). (-u)3 .... (+U),p 

 = (-A)i (-A), .... (~A)p = (-A)P. 

 Nærmere beseet er ogsaa denne sidstanførte Opfatning 



af V ( — II) (-[- u) den, som man nærmest maa falde paa. 

 Thi omendskjønt man baade kan sætte 



og 



, 2p 



V(-u) (+u) = (-uf = (+ A)" 



V(-n) (+u) = (+ nf' = (+ A)% 



/ 2p 



saa peger dog (-[- A)p naturligere tilbage paa V (-|-u) (+11) 

 eller paa V(— u) ( — u) som sit Udspring end paa 



-2p 



y(— u) (-|-u) , hvilket Udtryk altsaa bliver overflødigt i 

 Betydningen af {-\- u)^p og i Betydningen af ( — u)^^. 



n 



(V -f- a)"" er et forkortet Udtryk for de n ligestore Fak- 

 torer, hvori -}-A lader sig» opløse, skrevne i Rad efter 

 hinanden, hver med det fra (+ A) modtagne Fortegn; 



følgelig maa (V — A)"" forestille de n ligestore Faktorer, 

 hvori — A lader sig opløse, skrevne i Rad efter liinanden, 

 hver med det fra ( — A) modtagne Fortegn. Betyder altsaa 



, 2 



V(-[-u) (-|-u) det samme som (-|- u) (+ u) = -[- A, 



. 2 



saa maa i Analogi hermed V( — u) i-\-u) nærmest betyde 



n 



( — u) (--(- u) = — A. Saaledes bliver ogsaa V ( — u) (-J-u) 

 nærmest at forståa som Cf u) (+ u) Çj^ii) 



