250 H. Siebke. 



er vant til at see i den østligere Deel af Landet. Fjeldet 

 er her ligesom Høifj eldene overalt i Landet bevoxet med 

 Vidie, Ener og Dvergbirk, men Bunden mellem disse Buske 

 bestaaer for Størstedelen af Mos. 



Fjeldstuen Bjøberg ligger paa en mod Vest heldende 

 Skraaning af Fjeldet, bagtil begrændset af Steenure og 

 med en liden Græsmark foran; mod Syd ligge et Par 

 Sætre og derfra fører et Dalføre hen til trende større 

 Vande, hvorfi'a man har Udsigt til Storeboleggen, der 

 danner Grændsen mellem Hallingdal og Valders. Et Stykke 

 nedenfor Gaarden løber Hemsila, som man ved at passere 

 det opefter Fjeldet voxende Birkekrat og derefter over- 

 stige de derværende Sneebræer gjenfinder i et Dalføre, 

 der fører hen til Banberg-Skarven , hvor Elven har sit 

 Udspring. De her beskrevne Lokaliteter tilligemed Par- 

 tierne paa begge Sider af Veien henimod Bjøbergstølen, 

 der Ugger halvanden Fjerdingsvei nordenfor Gaarden, vare 

 de, hvortil jeg under mit Ophold paa Stedet foretog Ex- 

 cursioner og hvor jeg fandt blandt Andet den meget 

 sjeldne Tachina aurea og den her i Landet forhen ikke 

 fundne Tipula subnodicornis. 



Den 26de Juh forlod jeg i Begnveir Bjøberg og var 

 dette Veir hele den følgende Tid min stadige Ledsager og 

 lagde mange Hindringer i Veien for mine Undersøgelser, 

 og det saameget mere som det under mit hele Ophold 

 paa Filefjeld var ledsaget af en lav Temperatur, der enkelte 

 Dage ikke oveesteg 6*^ B. 



Ved Fjeldstuen Breistølen i Lerdal, VU ^^^1 ^^^ ^l^' 

 berg, gaaer Veien stadigen nedover visende meer og meer 

 frodig Vegetation, der især viser sig yppig langs den 

 stride lierdalselv, hvor nu Bognetræ.erne stode i fuld Flor. 

 Mellem Fjeldstuerne Maristuen og Nystuen findes endeel 



