Magnetiske Undersøgelser. 347 



af Taaniet og en Mængde Sigteliiiier til fjernere og nær- 

 mere Punkter i Omegnen bestemtes, — alle foreløbig relativ 

 til Sigtelinien paa Hvidingsø Fyr, der valgtes til Ud- 

 gangslinie og aflæstes med speciel Omhu. ]\lan kunde 

 naturligvis istedetfor denne gjerne valgt enhver anden, hvis 

 Endepunkt dannedes af et tilstrækkelig fjernt, skarpt be- 

 tegnet og varigt Mærke, der til mulig senere Kontrol altid 

 kunde gjenfindes; i disse Henseender frembød netop den 

 valgte Linie enhver ønskelig Fordel. 



Ud paa Eftermiddagen, mellem Kl. 5 og 6, toges Sol- 

 observationer fra samme Punkt. Theodolithen justeredes 

 med yderste Omhu, og derpaa aflæstes: 



Hvidingsø Fyr . . . 180^— ^'^ 



0,0 



Solen 147 -^^'^1 



[nedre og vestre Rand taiif^ere Traadkorset].^ Middelt. 147-48,6 



Solen 147—^' 



58,5/ 



[øvi'e og østlige R. t. modsatte Kvadrant af T.]. 



Solens Høide ... 24 —^^'^1 Middelt. 24-40,6 



41,2i 



Umiddelbart derpaa blev Kikkerten slaaet igjennem 



(for at kompensere Indexfeil) og næste Observation toges: 



Solen N. V. R. . . 150«— ^'^^ 

 do. 0. 0. R. . ' 



-. 24,3 



o6 — \ 

 23,7^ 



^'^' Middelt, 150-14,6 



Solens Høide ... 336 — ^^'^| Middelt. 23-13,7 



47,0( 



HvicUngsø Fyr . . . — ^'^j M.tal 4 Afl. 180-0,4 



23* 



