17 



A mi 1. (iiblánkun liL'gVí'hül, iiuHc oldíilából 

 ós láfíyúkiibül három toll, valamint a tarsus belső 

 (ildala van ábrázolva. 



li) (V.KÌ'ìjddil. Anul IH. 1894. 



Költési foltijain friss tolltokok vaniuik, tehát 

 rövid(>sen a költési idő után lövetett. Sajátságos 

 madár; oly világos, hogy csak gyönge nyomait 

 viseli a. barkónak. Melle oldalain új, egészen ke- 

 rekesen foltozott tollak. Néhány régi toll olyan, 

 mintha a fészektollazatból származnék. Szürke 

 szin nincs jelen, mint az f) jjéldánynál. A farok 

 erősen szalagos. 



Dolr 



II) Ä Sfij'áf i/i/íljteiii,en.!/eiii. : 

 \) ( .\'o. 5) d'ail, (jihiiiir) l\i'r:.'<clii'liir. 



rtiilzsa /?. IV. 



Valószinüleg egyszer vedlett. Igen sötét, ha- 

 sonlít d-re. Feje sötét, mellén nagy feketés kerek 

 foltok. A középső faroktollak 2 — 3 kerek vilá- 

 gos foltocskával és 'Í—Ű harántfolttal mindkét 

 zászlón a hegy előtt. 



k) (.Ví). I)^(id. (jiiiiioi-) Diilinnhsii 1-2. IV. 

 188!/. 



Az előbbi példányhoz feltűnően hasonlít. A 

 középső faroktollak csak egy-egy kis folttal. 



1) (.\r. -Ji&jiiv. Lnil-nniii, 2^2. II. I8!.'ő. 



Igen erősen elkoptatott fészekruházatban, ii- 

 hez hasonló, df feje igen világos, fejtetejepedig 

 még világosabb, azaz gyengébben rajzolt, mint 

 a /í-nál. 



m) (Xii. .3} dud Adirarli, ni. l'i. IV 18116. 



A költési foltok még csak a középen csupa- 

 szok, különiien jiihével födve. Menzbuíu szerint 

 (Ibis 1SS4, p. áS9) a sacer Astrachánnál ritka s 

 valószínűleg csak átvonuló. Ez a darab felülről 

 igen világosnak látszik, világos feje s szürkén 

 lehelt, szélesen rozsdavörössel szegett és épen 

 így foltozott dolmánytollai miatt. A farkon vilá- 

 gos harántszalag-foltok láthatók. A test alsó ol- 

 dala is igen világos. A foltok kicsinyek, világo- 

 san sárgabarnák s a lágyékon keskeny haránt- 

 szalagokba végződnek. A lábak igen finoman 

 pikkelyesek s föltűnően mélyen lenyúlva tol- 

 lasok. 



Lásd e darab begyéből, melléből és lágyéká- 

 ból való három tollnak s a csüd belső oldalának 

 ábráját az I. táblán. 



n) ^Vo. 'ij-^iul Li'iil.oriiii Iti. I. 1895. 

 Egészen friss tollazatban. Epen olyan világos, 

 fején és farkán még világosabb az előblii daral)- 



A.liula. \n\. 



Auf unsrcr Tald I. ilrri h'cdiTH mhi Kidpr, 

 Brustseite und Weichen, miwÍc die liiiicnseitc 

 (les Tarsus abgebildet. 



h) (KW) d <i(l. Anni IH. 1894. 



Auf den BrutÜeckeii neue 8topi)elfedciii. also 

 wohl kurz nach der Brütezeit erlegt. Ein eigen- 

 tümlicher N'ogel. so hell, dass nur schwache 

 Spuren vom liartsti'eif voiliandcn sind. Nene 

 ganz, rundgetleekte Federn an der lirustseite. 

 Einzelne alte Federn sehn aus, als wären sie 

 \(im Nestkleid. Kein grau wie bei Exemplar cj 

 \()rlian(leii. Stoss stai'k gcbiindert. 



li) .lii.t iiicii/i'r Sinn III In iHj. 



i) (Sr 5.) d (Ili (jiniiiir) l\i'r:f<rlirliir, 

 Dobrnil^rlnt, 12. IV 



Wahrscheinlich eiiuual \einiausert. Sehr 

 dunkel, ähnlicli (/). ^fit duiiklera Kopf und 

 grossen schwärzlichen runden Flecken auf der 

 Brust. Mittlere Stossfeder mit 2 — 3 rujiden 

 hellen Fleckchen und je 2 Querflecken vor der 

 Spitze auf jeder Fahne. 



kl (Xr. 1.) )( ml. (jHiiinij DiiliriiilsrÍHi, 12. 

 IV 1889. 



Dem vorigen Exemplui- ganz aiili;illeii(l iilin- 

 I ich. Die mittleren Steuerfedeni haben mir je 

 ein kleines Fleckchen. 



1) (.\r. 2.) d" juv. ]j'Hl;i>riiii. 22. IL 189(1. 



im sehr stark abgeriebenen .Nestkleide, h) 

 ähnlich, aber mit sehr hellem Ko])f, S(dieitel 

 uocli heller, d. h. schwächer gezeichnet als li). 



m)(Xr. 3.) & ml. Axlmchnv, i4. IV. m.'d. 



Die Brutrieckeu sind erst auf einer Ideincui 

 Stelle in der Mitte nackt, sonst mit Flaum be- 

 deckt. Nach Menzbibr (Ibis ISS4, p. 2S!)\ ist der 

 Saker bei Astrachan selten niid wMlii'srlieinlicli 

 nur Duvchzugsvogel. 



Das Stück sieht von dbeii sehr hell aus we- 

 gen des lichten Kopfes und der gi'aii ange- 

 hauchten, breit rostroth gesäumten und ebenso 

 getieckten Mantelfedern. Der Stoss zeigt helle 

 (^)uerbandtiecken. Auch die Unterseite ist sehr 

 licht. Die Flecken klein, licht gellibraiin und 

 an den Weichen in schmale (^uerbiinder aus- 

 laufend. Die Fänge sind sehr fein geschup])t 

 und auffallend weit herab befied(U-t. 



\'ergl. Abbildung der 3 Federn von Kropf, 

 Hrustseite und Weichen, sowie der Innenseite 

 des Tarsus dieses Stückes auf Tafel I. 



M)(.\i: 'i.) ^ Uli. Lciikoniii. KK I. 1895. 



In ganz fris(diein Geüeder. J-iUkíuso i)ell, an 

 Kopf uiui Stoss noch heller als das voi-ige Stü(^k. 



