2â' 



erÖsen rozsdavörös szinezet s az alsó testfélen 

 lévő rajzolatoknak az oldalak felé szorulása 

 tűnt fel. (L. a Sharpé, the second Jarkand Mis- 

 sion-ja tábláit). 



Eddig ép úgy, mint az egészen analog szine- 

 zetű Buteóknál, azt a liiiidl követték el a vizsgá- 

 lók, hogy a fiatalkori ruházatokban mindenütt 

 a typikus madarat látták s egyes ruházatokat, 

 mint fajokat írtak le, a helyett, hogy földrajzi 

 alapon a költő madarak sorozatait hasonlították 

 volna össze. 



rtd .'). Ha az imént tárgyalt területek madarai 

 közt helyt álló különbségek észleltetnének is, 

 azok oly csekélyek lesznek, hogy majd körül- 

 belül azt mondhatjuk róluk : «a Caspi- s az Arae- 

 tónál költő sacerek részben másformák, mint a 

 Dunánál lakók. n A lelőhely és a költési hely 

 ismerete nélkül sok igen közelálló madáralak- 

 nál lehetetlen lesz az egyes alakok meghatáro- 

 zása. A mint láttuk, ez nem is végső czélja a 

 systematikai ornitológiának. 



De a hány sacert megvizsgáltam, valamennyit 

 könnyen meg tudtam Lälöiiiiöztrtui a F. H. fel- 

 deggitől. Hogy tehát ez fiatal korában a F. H. 

 sacertől meg nem különböztethető, ellentmond 

 véleményemnek. A színezetnek, de kivált a l)első 

 csüdtollazaton lévőnek d. I. táblát) pontos ösz- 

 szehasonlítása, de leginkább a nagyság egybe- 

 vetése tekintettel a nemre, lehetővé teszik a 

 biztos meghatározást még a lelőhely ismerete 

 nélkül is. 



Biztosan megállapíthatjuk tehát, hogy a F. 

 H. sacer télen s vonulása idején a déliebben 

 lakó F. H. alakok területén előfordul, így a Bal- 

 kán félszigeten, Észak-Afrikában, Északkelet- 

 Afrikában és Indiában. A magyarországi dara- 

 bok aligha vonulnak Perzsiába. Hihetőleg csak 

 fiatalabl) darabok vonulnak, s ezek délnyugoti 

 irányban. Az Aquila IV. 125. lapján említett 

 példány az arab feliratú papírszalagot * az Atlas 



rutile Füj-bini;; iiiiil ilic nní die Köriiersciten ver- 

 drängte Zeichnung der Unterseite auf. (Vergi, die 

 Tafeln in Sharpé, the .second Yarkand Mission.! 



Bisher hat man ganz wie bei den analog 

 gefärbten Bussarden den Fcìiìcr gemacht, in 

 den .Jugendkleidern überall den typischen Vogel 

 zu sehn und einzelne Kleider als Arten zu be- 

 schreiben, statt auf geographischer Grundlage 

 Suiten von Brntvögehi zu vergleichen. 



Ad 3. Sollten sich für die Vögel des einen 

 oder anderen soeben besprochenen Gebietes 

 standhafte Unterschiede ergeben, so werden 

 diese so gering sein, dass man nur etwa wird 

 sagen können, «die Sakerfalken die zwischen 

 Kaspi- und Aralsee brüten, sind (zum Theil) an- 

 ders als die an der Donai; heimischen». Ohne 

 Kenntniss des Fundortes und Brutplatzes wird 

 wie bei vielen sehr nahestehenden Vogelfor- 

 men eine Bestimmung der einzelnen Form 

 nicht möglich sein. Wie wir gesehen haben, ist 

 ja auch nicht dieses das letzte Ziel der syste- 

 matischen Ornithologie. 



Alle bisher von mir untei'suchten Sakerfal- 

 ken lialic ich abei' leicht von F. H. feldeggi 

 iiiilfi-Kcliridfii können. Dass sich dieser von 

 F. H. saccr in der .Jugend nicht unterscheiden 

 lasse, widers])riclit ilalier meiner Ansicht. Ge- 

 naues Vergleichen der Färbung, besonders auf 

 der inneren Tarsusbefiederung (vergi. Taf. I!), 

 vollends al)er der (rrösse mit Piücksicht auf das 

 Geschlecht ermöglichen die sichere Bestim- 

 mung sogar ohne Keinilniss des Fundortes. 



Wir können desshalb mit Sicherheit fest- 

 stellen, das F. H. sacer im Winter und auf der 

 Zugzeit in den Gebieten südlicher wohnender 

 Falco Hierofalco-Formen vorkommt, so auf der 

 Balkanhalbinsel, in Nordafrika, Nordostafrika 

 und T]i(lien. Die ungai-ischen Stücke werden 

 schwerlich nach Persien ziehn. Vermutlich zie- 

 hen jüngere \"ögel und diese in südwestlichei' 

 Pichtung. Das Aquila IV. j). 12-") eiwiihntc 

 Exemplar kann das Papierstreifchen mit arabi- 

 scher Schrift * aus den Atlasländern mitge- 



* KREYE-töl onilitett pset (Ornitli. Jahrbuch I egy 

 Németországban elejtett, lábán arany csörgőket viselő 

 vándorsólyomról, párját alkotja amaz esetnek. Egy a 

 gyűjteményemben lévő Accipiter nisns punicnsnak 

 sajátságos sérülései vannak a lábain, ii melyeket én 

 is csali úgy 7iiagyarázhatok, hogy c iiiailár hosszabb 

 ideig vadászatra volt használva. A7. O. 



* Der von Kreve (Oi-nithol. .ialirbuchl gemeldete 

 Fall von Erbeiitung eines AVanderfalken mit <!cdd- 

 schellen in Deutschland liildct eine l';irallele dazu. 

 Ein in meiner Sammlung befindlicher Accipitcr nisus 

 punicus hat eigenthiimliche Verletzungen an den 

 Pilngen, die ich mir auch nur durch längere ^'(■l■- 

 wendung desselben als Baizvogel erklären kann. O. hl. 



