33 



vidékéről lio/.liM.tta muKi'iviil. E^y i^'i'ii vilá^íos 

 lejtì s gatyájú darabnak képe Levaiilantnál, Expl. 

 Scientif de l'Algérie, oiseaux pl. I. különben 

 egyetlen biztos adata ottani előfordulásának. 



Úgy látszik, bogy a kerecsenek szabály elle- 

 nére gyalcrabban északra ('S északnyugotra is I 

 vonulnak. Csehországban való költésük ismere- 

 tes. Az állitólag Britanniában előfordult darabok 

 egy a sólymászok által kiirtott F. Hicrofalco- 

 alakhoz tartozhattak, mert csodálatos, hogy 

 Németországban egy képviselője sem költ az 

 alakkörnek: talán ez volt a sólymászok «Berg- 

 falkj a » . 



A Floericke által a Kurische Xfbrungou el- 

 ejtett sacer Baer W. jjontos vizsgálata szerint a 

 vándorsólyom keleti alakja, a mely már gyakran 

 jelentékeny kutatókat, s még a szakértő ScHLEGELT 

 is tévútra vezette (1. alább a F. H. feldegginél). 



Miközben azonban e munkát irom, az Ornith. 

 Monatsberichte azt a hírt közli, hogy Auevnél 

 Keletporoszországban egy sacert ejtettek el. Ily 

 területen való előfordulása, a hol csak F. H. 

 gyrfalcora vagy uralentisre lehet számítani, 

 nagyon feltűnő. 



(dl 'i.) Cs(">RGEY munkájálmn (A(|uiila lY, 135l 

 ama nézetének ád kifejezést, hogy F. H. sacer 

 szinezetbeli fejlődésében a F. H. feldeggi mögött 

 elmarad. 



Bizonyos, hogy a F. H. feldeggi nek élén- 

 kebbek a színei, sötétebb a rajzolata, sokkal 

 jobban kifejezett a harántrajzolata, mint a minőt 

 a legöregebb s legszebb sacer valaha elérhet, s a 

 feldeggit még fölülmúlja a szinek szépségében 

 délafrikai helyettese, a F. H. biarmicus. 



De a színeknek eme úgynevezett szépsége 

 már a fiatalkori ruházaton is egészen jól lát- 

 ható. 



A fiatal feldegginek oly intensiv színei vannak, 

 a minők az egyidős sacernek soha síncsenek s a 

 fiatal bíarmícusnál a fejtető vörös színe már a j 

 fiatalkori ruházaton szebb, tisztább, rózsásabb. 



Épen nem könnyű megmondani, vájjon a 

 sacernál a fiatalkori és öregkori ruházat közt 

 kisebb e a különbség, mint a Laniernél ( = fel- 

 deggi). 



Semmi esetre sem szabad azt állítanunk, hogy 

 az utóbbinál a tollazat s a színezet magasabb 

 fokú fejlettséget ér el, mert ebből könnyen ilyen- 

 féle hypothetíst következtethetne valaki : a sacer 

 az ('ÍH-iiUii; s mint ilyen fejlődésél)en kedvezőt- 



l)rai-lit liaiicii. I)ii' Alibildiiiig ciiics sehr lidl- 

 köpíigen Stücks mit sehr hellen Hosen bei 

 Lev.\illant, Expl. Scientif. de l'Algérie, oiseaux 

 pl. I. hú ist übrigens der einzige sichere Nach- 

 weis für das A'orkommeu dort. 



Es scheint, dass die Würgfalken auch' gegen 

 die Kegel öfter nord- und nordwestwärts strei- 

 chen. Das Brüten in liolinien ist bekannt. 

 Die angeblich in lii-itaiuiicu vorgekommenen 

 Stücke können eijicr durch die Falkoniere aus- 

 gerotteten Falco Híerofalco-Form angehört ha- 

 ben, denn es ist merkwürdig, dass in Deutsch- 

 land kein A^ertreter des Formenkreises brütet : 

 vielleicht war dies der Bergfalk der Falkoniere. 

 Der von Flobricke auf dm- Ivurischen Nehrung 

 erbeutete Sakerfalkc ist nach W. BAERS'genairer 

 UntersTichung die östliche Form des Wander- 

 falken, die schon öfter bedeutende Forscher, 

 sogar den Kenner Schlegel irre geführt hat 

 (vergi, u. F. H. feldeggi !). 



Während ich aber diese Arbeit schreibe, 

 bringen die Ornitbol. Aldiiatsbei'ichte die Nach- 

 i'icht von einem bei Auer in Ostpreusaen er- 

 legten Saker. Das Vorkommen in einem Gebiet, 

 in dem man nur auf }•'. H. gyrfalco oder ura- 

 lensis rechnen sollte, ist höchst auft'allend. 



.!(/ 'i. C'sörgey vertritt in seiner Arbeit 

 (Aquila IV, 135) die Ansicht, dass F. H. sacer in 

 der Farbenentwicklung hinter F. H. feldeggi 

 zniiickbleibe. Es ist klar, dass F. H. feldeggi 

 Ulihaftere Farben, dunklere Zeichnungen, weit 

 ausgeprägtere Querzeichnuug hat, als sie auch 

 der älteste und schönste Saker jemals erreicht, 

 und feldeggi wiid in der Schönheit der Farben 

 noch von dem südafrikani^ch^•n Vertreter F. H. 

 biarmicus übertroti'en. Aber diese sogenannte 

 Scliönlieit der Farben findet sich auch im .Ju- 

 gendkleid schon ganz deutlich. 



Dei- junge feldeggi hat so intensive Farben, 

 wie sie der gleichalte Saker nie besitzt, und 

 beim jungen biarmicus ist das Roth des Schei- 

 tels schon im .lugendklcid schöner, reiner, 

 rosiger. 



Es ist gar nicht leicht, zu sagen, ol) die Dif- 

 ferenz zwischen .Jugendkleid und Alterskleid 

 beim Saker geringer ist als beim Lanier ( - fel- 

 deggi). Jedenfalls dürfen wir nicht eine höhere 

 Airsbildung des Gefieders und seiner Farben 

 bei dem letzteren behaupten, aus der dann 

 leicht jemand eine Hypotlieso folgei'u würde 

 etwa derart: Der Saker sei die / ifnini und als 



