41 



A König profeHsortól az Abhanrllungen und 

 Berichte des Kgl. Zool. Museums zu Dresden 

 1S9S 99, VII. No. 2. p. 5. említett, a Ghizeb- 

 pyramisokról vaio tojások természetesen csak a 

 tanypterus tojásai lehetnek. König azt mondja 

 ezekről: «A tojások feltűnő nagyságúak, inkább 

 a Saker-sólyom tojásaira it. i. mint az erlange- 

 riére) emlékeztetők, a melyhez tartozóknak vé- 

 lem is azokat". 



A tapasztalt ornitologus oologiai éleslátása 

 tehát ebben a meghatározási kísérletben íi va- 

 lódi tényállást épen a tojásoki-ól ismerte fel, 

 tehát, hogy a F. H. tanypterus a saker s az er- 

 langen közt áll, mint a hogy ezt a madarak 

 mértékadatai világosan mutatják. 



Dio von Professor KöNKi in den Abliaiidlnn- 

 gen und Berichten des kgl. Zool. JMuseunis zu 

 Dresden lhí9S,99, VII. Nr. i. pag. 5 envähnten 



j Eier von den Pyramiden von Ghizeh können 

 natüi-lich nur Eier von tanyjiteriis sein. KÖNir, 



: sagt v(ui ihnen : nDie Eiei- sind auffallend gross, 

 mehr an die Eier des Saqer- Falken (sc. als au 

 die von erlangeri) iiiuneind, dem ich sie audi 

 zurechne». 



Der oologisclie Scharfblick der erfahrenen 

 Oniitliiildgcn hat also gerade in diesem Bestim- 

 niungsversuch die richtige Thatsache an den 

 Eiern erkannt, dass F. H. tanypterus zwischen 

 saeer und erlangeri steht, wie dies die Aus- 

 messungen der Vögel deutlieli zeigen. 



10. Alak. 

 Délafrika. 



(Észak feló meiWig ?) 



Fonn 10. 



Südafrika. 



iWie weit nördlich?) 



Név : — Name : 



Falco biarmicus Temm. 



Délafrikai sólyom. — Südafrikanischer Lanner, etc. 



Tájékoztató jegy : • — Orientierende Bezeichnung : 



Fnlto Hierofalco biarmicus (Temm.). 



lùilni hiarmicMS Temm. Pl. Col. 1. pl. 324. (1825.) 



lúilco rhicqucr ni lieti Smith. S. Afr. 0. Journ. I. p. 233. (1830.) 



h'iilcii Itiiiarius cerviaili.'i Schlegel, Abhandlungen. III. Fortsetzung. ]>. 17. 



l-'iilc<i liiDiirins riipi'ii.-ii^ Schlegel. Mus. P. B. Falc. p. 16. 1 1862.) 



Nagyságra egyezik a P. H. feldeggivel s bizo- 

 nyos mértékben sötét színezetének ismétlése a 

 halvány pusztai alakokon tül, de színekben még 

 szebb és tisztább mint a frldeggi, tain/ptei'iis c'.s- 

 erlangeri. A fejrajzolat intenzivitási központjai 

 a fej elejére redukálódnak s itt egy nirh/ nöféi- 

 ségű haráidszalaggá egyesülnek, a mely a 

 vörös fejtetővel élénk ellentétben áll. Ennek 

 sze'p vörüa ^ziiie már a fiatal madarakon feltűnik. 

 A hasi oldal vöröses futtatása különösen szép 

 az öreg madaraknál, midőn e testoldal foltozata 

 a minimumra csökkent. A torok, homlok és az 

 arcz tája is mutatja e futtatást. 



Neumann Oszkár azon a véleményen van, 

 hogy a Kelet- és Középafrikából való darabok 



Aqmlu VLU. 



Grösse von F. H. feldeggi und gewissermassen 

 eine Wiederholung, von dessen dunkler Fär- 

 bung jenseits der blassen "Wüstenformeu, aber 

 in den Farben noch Aciiöiier und i'einer als 

 feldeggi, tani/iileruH und erlangeii. Die Inten- 

 sivitätscentren der Kopfzeichnung sind auf den 

 Vorderkopf reduziert und vereinigen sich hier 

 zu einer tief dunklen (Juerbimle, welche mit 

 dem rothen Scheitel lebhaft centrastiert. Das 

 schöne Rolli desselben fällt schon an jungen 

 Vögeln auf. Der röthliche Anflug der Unterseite 

 ist l)esonders schön bei alten Vögeln, wenn die 

 Fleckuug derselben auf ein Minimum reduziert 

 ist. Auch Kehle, Stirn und Wangen zeigen ihn. 

 Oscar Neum.\nn ist der Ansicht, dass sich die 

 Stücke von Ost- und Centralafrika von den 

 südafrikanischen durch etwas geringere Grösse 



6 



