4i> 



kiese csekélyebb nagyságuk és élénkebb szint.' - 

 zetük által különböznek (Journ. f. Orn. 1899).* 



A berlini múzeumból való két darabot beha- 

 tóbban megvizsgáltam ; az egyik igen vén j 

 i\ípap\vából (Böhm gyűjt.), a melynek fejét a III. 

 táblán ábrázoltam. A háti oldal igen sötéten 

 kékszürkén szalagozott. A hasi oldal igen szépen 

 rózsás-vöröses, középen folt nélkül, az oldala- 

 kon erősen foltos, a gatya hátul harántul foltos. 

 Méretei : 



Szárnyhossz 35,3; farokhossz 19,7 (19,3). 



Egy fiatal S , XI. ii. Magú (Niansa, Fischer 

 gyűjt. Gyomrában egy egér!) farkának középső 

 tollai is harántul szalagosak. Nagysága : 



Szárnyhossz: 32,6. 32.3: farokhossz 18,2 

 (17,6). 



A farok a F. H. biarmicusnál föltűnően hosz- 

 szúnak látszik. 



Nem származhatott-e a sokat vitatott biar- 

 micus = Permi sólyom-név a szürkehátú. vörös- 

 fejű F. H. uralensisről szóló jelentéstől? 



luid lebhaftere Färbung unteisi-lieidfu. i.Tdurn. 

 f. Orn. I S99.)* 



Ich untersuchte 2 Stücke aus dem Berliner 

 Museum genauer, ein sehr altes j Mpapwa 

 (Böhm leg.), dessen Ivdpf ich auf Tafel 111 ab- 

 gebildet habe. Dio Oberseite ist sehr dunkel 

 blaugrau gebändert. Die Unterseite sehr scliöu 

 rosig röthlich. in der Mitte ungefleckt, Flanken 

 stark gefleckt. Hosen hinten quergefleckt. 



Flügel 35-3. Schwanz 197 U9-3). 



Ein junges d , 12. XL Magu (Niansa, Fischer 

 leg.) (Mageninhalt eine ^laus ]) hat auch auf den 

 Mittelfedern quergebiinderten Schwanz. Grösse: 



Flügel 32-6, 32-3, Schwanz 18-2 (17-6). 



Der Schwanz scheint bei F. II. binrmicus auf- 

 fallend lang zu sein. 



Sollte der viel discutierte Name biannicus 

 Permscher Falke etwa durch eine Nachricht 

 von graurückigen. rothköjd'igen F. H. uralensis 

 entstanden sein? 



IL Alak. 

 India. 



Form H. 

 Indien. 



Név : — Name : 



Falco juggur Gray. 



Indiai sólyom. Jugger, Indischer Würgfalk. 



Tájékoztató jegy : - Orientierende Bezeichnung: 

 Falco lüerofdlco juggur (Ge.íy). 



Nomenklatorikus kimutatás ; — Nomeuclatorischer Ausweis ; 



Falco juggur J. E. Gray. III. Ind. Orn. II. pl. 26. (1833.1 



Filici) lugger Schlegel. Abhandlungen III. Fortsetzung, p. 17. Tab. XV. 



Egy példányt sem vizsgáltam meg behatób- 

 ban, illetve hasonlítottam össze. 



A fejtető vöröses, szárfoltokkal ; az arcz, begy 

 és mell fehéres, utóbbi sötét szárvonalakkal. 



E világos színezettel ellenkezik a lágyék- 

 uak s a háti oldalnak csaknem egyszínű barna 

 szine s eme ellentét révén emlékeztet ez a ma- 

 dái- a Humes Falco hendersoni-jára (1. F. H. 



* \ Falco fascinuclia J{chnvv. Neuni., a luely az 

 álira szei-inl |.I. f. (). IN'.)!), tab. I.) bizonyosan vándor- 

 sólyom, bíi csakngyan a F. niüior világosabb hímjei- 

 től is különbözik, analógiával szolgálhatna. O. KI. 



leli habe kein Exemplar eingehender uiitor- 

 sufht. beziehungsweise verglichen. 



Sclieitel röthlicli mit Schaftflecken, Wangen. 

 Kropf und Brust weisslich. letztere mit dunklen 

 Si'haftstricheu. Mit dieser hellen Färbung kon- 

 trastiert das fast einfarbige Braun der Weichen 

 und der Oberseite und durch diesen Conti-ast 

 eviniifi-t der \'ogel an Hunics Falco bendersoiii 



* Fak'O fascinuolia licliw. XueM., der der Abbibluug 

 (.J. f. O. 1899. Taf. I) nach sicher ein Wanderfalke 

 ist, würde, wenn er wirklieh auch von helleren .Miinn- 

 (dien des !•'. niiimr vei'sehiedon ist. eine Aiial<i^,'ie ibi/.ii 

 bilden. A7. II. 



