A F. H. gyrfalcohoz színezetben hasonló da- 

 rabok előfordulnak ugyan, de elütnek ettől 

 tetemesebb nagyságuk által. 



Figyelemre méltó a tény, bogy más északi 

 állatnál is (a rabló sirályoknál és a sarki rókák- 

 nál) hasonló erős dimorphismus (sötétebb és 

 világosabb fásis) található. 



Az egyes fázisok gyakoriságát Schlüternek 

 (Halle) egyik gyűjtője kívánságomra Holsten- 

 borgból (Nyűg. Grönlandból) adott felvilágosítá- 

 sában becslés szerint, tévedés kizárása nélkül 

 ( II minthogy a színeket soha sem jegyezte fel») a 

 következőkben adja : 



«A csinos fehér darabok a légritkábbak (kö- 

 rülbelül 50/0), az egészen sötétek gyakoriabbak 

 (mintegy 30 0/0) a közepes színezet a leggyako- 

 ribb (mintegy 60«/o)». 



A nevezett gyűjtőtől elejtett 104 darab közül 

 mintegy 5 — fi igen szép fehér volt, 15 kevésbbé 

 szépen fehér (fiatal darabok), 30 volt sötét (csak- 

 nem egyszínű) s a többi se nem fehér, se nem 

 sötét, tehát középen álló. De megjegyzi a gyűjtő, 

 hogy a sötét sólymokra gyakran azért nem lőtt, 

 mert eleinte azokat fiatal madaraknak tartotta. 



Főképen ezen nagymérvű egyéni variatio 

 félreismerése folytán, a mely más alakoknál is 

 gyakran tévedést okozdtt. állíttattak fel az el- 

 térések : 



1. a iHiii/iis dxzaki szélességi fokon élők s a 

 délíebben fészkelők között ; 



— ez csak hypothezis, mindeddig még a fehér 

 fázisnak a magas északon való gyakoribb elő- 

 fordulása sincs bebizonyítva, igazi eltérés pedig 

 annál kevésbbé ; 



i2. a gröiilididi s az isiandi madarak közt; 



Dem F. H. gyrfalco ín der Färbung ähnliche 

 Stücke kommen vor, sind aber meist durch be- 

 deutendere Grösse von ihm verschieden. 



Beachtenswerth ist die Thatsache, dass sich 

 bei anderen nordischen Thieren (bei den Eaub- 

 möven und Eisfüchsen) ein ähnlich starker Di- 

 morphismus (heller und dunkler Phasen) findet. 



Die Häufigkeit der einzelnen Phasen setzt 

 ein Sammler des bekannten Naturalienhändlers 

 Schlüter in Halle, in einer auf meinen Wunsch 

 von Holstensborg in West-Grönland aus gege- 

 beneu Auskunft schätzungsweise unter Vorbe- 

 halt des Irrthums («da er nie die Farbe notiert 

 habe » ) in folgender Weise an : 



"Die hübschen weissen bei weitem die selten- 

 sten (ungefähr 5 0/0), 



die ganz dunklen häutiger (ungefähr 30%), 



die Mittelfärbung am häufigsten (ungefähr 

 6O0/0Ì..1 



Von 1 04 von diesem Sammler erlegten Stücken 

 waren etwa 5 — fi sehr hübsch weiss, 15 weniger 

 hübsch weiss (junge Vögel), 30 dunkel (fast ein- 

 farbig) und die übrigen weder weiss noch dun- 

 kel, also in der Mitte stehend. Der Sammler be- 

 merkt, dass er jedoch die dunkeln Falken oft. 

 nicht geschossen habe, weil er sie früher für 

 junge Vögel hielt. 



Hauptsächlich durch Missverstehen dieser 

 grossen individuellen Variation, die auch bei 

 den andern Formen oft irre geführt hat, wur- 

 den Verschiedenheiten behauptet: 



1. für die Vögel aus liocluiordisi-licn Breiten 

 gegenüber den südlicher brütenden ; 



— es ist dies nur i'ine Hypothese, nachge- 

 wiesen ist bis jetzt nicht einmal ein häufigeres 

 Vorkommen der weissen Phase im liohen Nor- 

 den, geschweige denn ein wirklicher Unter- 

 schied — 



2. für die Vögel írrö/í/(Oí(/.s' gegenül)er denen 

 Islands ; 



