lag végéig 17 '9, :i, sötét farokhegy végéig 

 18-3 +£ccm. 



Ennek a nyilván délkeleteurópai madárnak 

 Kelet-Poroszországban való előfordulása, vala- 

 mint a Buteo ferox, Carpodacus erythrinus stb. 

 elöjövetele becses bizonyítéka az észak-délkeleti 

 vonulási iránynak, a mely a nyugoteurópai vo- 

 nulási irányokkal nem párhuzamos. 



Ugyanezen alkalommal láttam a berlini mú- 

 zeumban egy Máriabrunnból való kerecsent, a 

 melynek lábain még föl nem bontott bőrpárnák 

 vannak. 



halni I lici'ii/'alcd. It ) iirhiiinli'iil miti. 

 Dr. Suschkin, a kivel e madár ügyében beszél- 

 tem, ügy gondolja, hogy az talán a F. H. 

 itllitifiis-hoz tartozik, a melynek pontos leírá- 

 sát még nem láttam. 



lùilftì HieroftilfO (aiitiplcriis (8chleg). 



König professor a D. 0. G. utolsó évi gyűlé- 

 sén ennek az alaknak általa Egyptomban gyűj- 

 tött 3 remek darabját mutatta be, 2 öreget s 

 egy fiatalt itjúkori ruházatban. Az a körülmény, 

 hogy az utóbbi fölött vita támadt, vájjon az a 

 tanypterushoz vagy a sakerhez tartozik-e, csak 

 az általam föntebb a tanypterusról mondottakat 

 s az erlangeri alak önállóságát bizonyítja. Az 

 utóbbiból Spatz 4 darabot mutatott be a gyüle- 

 kezetnek. 30-8, 34-6, 34-7 és 34-7 cm. volt a 

 szárnyuk hossza, tehát ugyanazon csekély mére- 

 teket mutatták, mint az általam megbeszélt pél- 

 dányok. Mindazt a mit fentebb kifejtettem iga- 

 zolja a T. H. tanypterusnak egy remek párja, a 

 melyet ujabban számomra Schrader Abesszy- 

 niában gyűjtött. 



17 



IS-ß, bis zuui Ende der letzten ilmikleii 15inde 

 17-Í) bis zum Ende der di;nkeln Spitze 18'3 -^ x 

 cm. Das A'orkommen dieses offenbar südost- 

 europäischen Stücks in Ostpreussen ist neben 

 dem Vorkommen von Buteo ferox, Coi-podacus 

 erythrinus etc. ein werthvoUer Beweis für eine 

 nord-südöstliche Zugrichtung, die den west- 

 europäischen Zugrichtungen nicht parallel ist. 

 Bei derselben Gelegenheit sah ich im Berli- 

 ner Museum einen Würgfalken von Mariabrunn 

 mit Lederkissen an den Fängen, die noch nicht 

 geöffnet sind. 



Ftilfti I lieft)['tilfo vtni ) iifl.t'itil. 



Herr Dr. SüSCHkin, mit dem ich iibei- diesen 

 Vogel sprach, meint, dass er vielleicht zu F. H. 

 aUait-ii^ gehöre, dessen genaue Beschreibung 

 ich noch nicht sah. 



FttICO Hil'Voflllftl íítittljllfnts (SCHLEG.). 



Herr Professor König legte auf der letzten 

 Jahresversammlung der 1). O. G. '.Ì von ihm in 

 Ägypten gesammelte prächtige Stücke dieser 

 Form vor 2 alte und einen Vogel im Jugend- 

 kleid. Dass über Letzteren eine Diskussion ent- 

 stand, ob er zu tany]3terus oder saker gehöre, 

 beweist nur das von mir oben über tanyptcrus 

 Gesagte und die Selbstständigkeit der Fiu-m 

 erlangeri. ^'on letzterer legte Spatz der Ver- 

 sammlung 4 Stücke vor. Sie hatten 3(I'S, 34'6, 

 34-7 und 34-7 cm. Flügellänge, zeigten also 

 dieselben geringen Masse wie die oben von mir 

 besprochenen Exemplare. Ein prächtiges altes 

 Pärchen von F. H. tanypterus das Schradeh 

 neuerdings für mich in Abessynien sammelte, 

 bestätigt gleichfalls in allem das oben Gesagte. 



Megjegyzés 

 a fenti értekezéshez. 



A Magyar ürnithologiai Központ kezdettől 

 fogva a madárvonulás kutatását tartotta fő- 

 feladatának, mert az ornithologia éppen ez 

 ágának, a mi az egyöntetű, igazi, módszerrel 

 végzett feldolgozásokat illeti, nem egy gyön- 

 géje és fogyatékossága volt és tényleges meg- 

 figyelések helyett csak úgy burjánzott már a 

 sokféle föltevés és szenteueziázás. A M. 0. K. 

 meggyőződése ma is az, hogy törekvése nem 

 volt és még ma sem czéltalan. Ellenben ki- 

 zárólagos irányról komoly, tudományos okok- 

 ból szó sem lehetett, és ezért az intézet munka- 



Bemerkung 

 zu vorstehender Abhandlung. 



Es ist wahr, dass die Ungarische Ornitholo- 

 gische Centrale das Hauptgewicht ihrer Thätig- 

 keit gleich zu Beginn, ihres Bestehens der Er- 

 scheinung des Vogelzuges widmete, weil dieser 

 Zweig der Ornithologie, was einheitliche, wirk- 

 liche, methodische Bearbeitungen betraf, viel- 

 fache Mängel und Lücken aufzuweisen hatte 

 und das h^^pothetische Sentenzwesen denn doch 

 vielfach zu überwuchern begann, u. zw. auch 



j auf Kosten der eigentlichen Beobachtung. Die 

 ü. 0. C. ist auch heute überzeugt, dass ihr 



, Bestreben kein überflüssiges war und ist. Von 



