129 



hasznos rovarok elfogyasztásával megrövidítik 

 gazdaságunkat. Szélsőségeben e felfogásnak 

 hódolt Salvadori képviselő — az I-ső nemzet- 

 közi országos kongresszuson Bécsben '•' ki 

 nyilván hirdette a rovarok védelmét, ellentét- 

 ben a madai'akéval. Ennek a végzetes téve- 

 désnek követőjévé szegődött még újabban is 

 Placzek B. dr.,** hangoztatván, hogy a rovar- 

 evő madarak több kárt tesznek, mint hasznot, 

 mert túlnyomóan hasznos rovarokkal élnek. 

 Szerinte fölösleges ugyan a madárvédelmet 

 törvényileg szabályozni, de mégis elérkezett- 

 nek tartja az időt arra, hogy tisztán lássunk 

 némely kétes madárfaj jelentőségét illetőleg. 

 Ennek elérését úgy véli, hogy 



1. a fogott madaraknak különböző rovarok 

 volnának nyújtandók kiválogatásra ; 



2. a szabadban élők táplálkozása gyomor- 

 tartalmak szakszerű elemzése révén volna vizs- 

 gálandó, noha ez nem mindig ad megbízható" 

 eredményt. 



No hát, ez a csak két érvel ezelőtt meg- 

 jelent dolgozat talán legjobban jellemzi a mi 

 óvilági úgynevezett « madárvédelmi ii-odalmunk» 

 termékeinek javarészét. Itéletformulázás a pör 

 anyagának áttanulmányozása előtt ! 



KoEPEKT 0. dr.*-*'* igen helyesen jegyzi meg 

 a. SALVADOEi-PLACZBK-féle nézetekre, — a mi 

 megint csak az arany középút regulája — mi- 

 kor a hasznos madarakat és hasznos rovaro- 

 kat egyetemben oltalomra ajánlja ; a mi — 

 úgy hiszem kivétel nélkül — mindazok meg- 

 győződése, kik e dologba elfogulatlanul és 

 mélyebben pillantottak. 



Mindezek a tévedések csak többszörösen és 

 újl)ól megerősítik állításunkat : hogy a mada- 

 rak közvetett jelentőségéről vajmi kuszált fo- 

 galmaink vannak még, s hogy a tisztázás 

 munkája szoros kötelességünk, mert elodázása 

 több tekintetben illuzóriussá teszi az egész 



* «Schützet die Insekten, gebet den Vogelfang frei !» 

 **Verh. d. Naturf. Ver. Brunn. 1897. XXXV. Sep. 

 30. pp. 

 *** Ornith. Monatsschr. 1898. 8. 



A.iuila. VIII. 



dass jene durch Wegfangen nützlicher Insekten 

 der Landwirtschaft Schaden verursachten. Das 

 Extrem dieser Richtung vertrat Delegierter Sal- 

 vadori auf dem I. intern, ornith. Kongresse zu 

 Wien, der offen verlangte: «Schützet die Insek- 

 ten, geben den Vogelfang frei!» Dieses ver- 

 hängnissvollen Irrthumes bekannte sich auch 

 jüngst wieder Dr. B. Placek* durch die Erklä- 

 rung, die insektenfressenden Vögel verm-sach- 

 ien mehr Schaden denn Nutzen, da sie zu ihrer 

 Nahrung überwiegend nützliche Insektenarten 

 herbeizögen. Nach seiner Auffassung wäre es 

 überflüssig den Vogelschutz gesetzlich zu re- 

 geln, doch hält er auch dafür, dass es an der 

 Zeit sei, Klarheit in die Frage der Bedeutung 

 einiger «zweifelhafter» Vogelarten inbezug 

 auf Nutzen oder Schaden zu bringen. Seinem 

 Dafürhalten nach sei diese Klarheit in folgen- 

 der Weise zu erreichen : 



1. Gefangenen Vögeln sollen verschiedene 

 Insekten zur Auswahl gereicht werden. 



2. Die Nahrung der freilebenden Vögel sei 

 durch fachmännische Untersuchung von Kropf- 

 und Mageninhalten festzustellen, obschon diese 

 letztere Methode nicht immer verlässliche An- 

 haltspunkte biete. 



Nun, diese vor kaum zwei Jahren erschienene 

 Publikation charakterisiert zur Genüge einen 

 grossen Theil der Produkte unserer altwelt- 

 lichen Vogelschutz-Literatur : es werden Ur- 

 theile gefällt, ehe die Streitfrage des Processes 

 studiert, gesichtet, durchgearbeitet ist ! 



Dr. 0. KoEPEET** bemerkt sehr richtig zu 

 den SALVADORi-PLACEK'schen Thesen — und es 

 ist dies auch die alte Regel vom goldnen Mittel- 

 weg — es seien sowohl die nützlichen Insekten 

 ah aucii die nützlichen Vögel in Schutz zu 

 nehmen ; und ich glaube dies ist ausnahmslos 

 auch die Überzeugung Aller derer, die unbe- 

 fangen sich eingehend mit der Frage beschäf- 

 tigt haben. 



Alle diese Komplikationen bekräftigen in 

 formeller Weise die Behauptung, dass unsere 

 Kenntniss von der mittelbaren Bedeutung der 

 Vögel noch eine recht unvollständige und wirre 

 sei, die Klärung dieser Fragen aber umso drin- 

 gender geboten erscheine, weil ein Hinausschie- 

 ben derselben den Vogelschutz in vieler Bezie- 



*'Verli. der Naturf. Ter. Brüuu, 1897. XXXV. Sep. 

 3Ü pp. 



** OrnitL. Monatsschrift. 1898. p. 8. 



17 



