170 



A m;ul:irak vonulása szintén megkapta figyel- 

 mét s ösztönözte a fajok megérkezésének jegy- 

 zésére. 



Mikor ISílO jan. i't-én a magyar ornithologu- 

 Hok Budapesten összegyűltek, hogy a ll-ik nem- 

 zetközi ornith. kongresszus előkészítéséről ta- 

 nácskozzanak, Fászl is megjelent közöttünk s a 

 tárgyalásban élénk részt vett. Ez volt talán 

 egyedüli nyilvános szereplése. A még abban az 

 évben végrehajtott hálózatos állomásokon tör- 

 tént tavaszi vonulás megfigyelésében ő Sopron 

 vidékén tevékeny részt vett s megfigyelései 

 Hrrman Ottó: A madárvonulás elemei Magyar- 

 országban lS91-ig ez. munkájában 1II8. l.i lát- 

 tak napvilágot. Az ornith. központ megalakulása 

 után, a míg csak egészsége engedte, szintén 

 évenkint figyelte a költözködést s jelentései 

 az országos anyag feldolgozásában foglalva az 

 nAquilában«* jelentek meg il894 — 1898. évek- 

 ből 1. Erdemeinek elismeréséül a m. kir. vallás- 

 és közoktatásügyi minister 18;)6. márcz. ál -én 

 a magyar ornith. központ levelező tagjává ne- 

 vezte ki. 



Számos jegyzet, feldolgozatlan anyag maradt 

 ugyan Íróasztalában, de egyéb irodalmi műve 

 nem őrzi nevét az említetteken kívül. Lehet, 

 hogy itt-ott még lappang egy-egy, mely elkerülte 

 figyelmemet. 



Legboldogabb volt akkor, ha ladikjában a 

 Fertő hátán bolyonghatott s valami érdekes, 

 eddig még a gyűjteményéből hiányzó madarat 

 üldözhetett vagy érdeklődőket vezetgethetett az 

 ö kedves birodalmában : a Fertőn. A ki e tó ter- 

 mészetébe be akart pillantani, az nem mulaszt- 

 hatta el, hogy az ö tanácsát ki ne kérje. Fászl 

 nemcsak tanácsot adott, hanem azonnal maga 

 vitte, kalauzolta emberét. így a többek közt 

 Reiser Othmárt, Fournest s másokat is kisérte 

 ornithologiai kirándulásra. 



Mikor arról volt szó, valamit megkeríteni : 

 nem ismert akadályt ; begázolt a vízbe akár 

 övig i^. 



Gyenge testi szervezete nem sokáig tudott da- 

 czolni ilyen kemény próbákkal ; 1 892-ben egy 

 fertői kiránduláson meghűlt és tüdöhurutot ka- 



Auch der Vogelzug erregte seine Aufmerk- 

 samkeit und führte ihn dazu, die erste Ankunft 

 der Vögel zu notieren. 



Als die ungai'isehen Ürnithologen am llj. 

 .Jan. 1800 in Budapest zusammenkamen, um 

 über die Vorarbeiten des U. internat, ornith. 

 Congresses zu berathen, erschien auch Fászl 

 unter uns und nahm regen Antheil an den 

 Verhandlungen. Das war vielleicht sein einzi- 

 ges öfientliches Auftreten. An der, noch in dem- 

 selben Jahre vorgenommenen Beobachtung des 

 Vogelzuges nahm er auch thätigen Antheil : 

 seine Beobachtungen erschienen in Otto Hjer- 

 íunn's : Die Elemente des Vogelzuges in Ungarn 

 bis 1891, p. 118. Nach dem Zustandekommen 

 der Ung. Ornith. Centrale beobachtete er wie- 

 derum — solange es ihm seine Gesundheit ge- 

 stattete — den Vogelzug, und seine Berichte 

 sind, in die .Jahresbearbeitungen des Zugsmate- 

 ri ales eingefügt — aus den Jahren 1894-98 - 

 in der « Aquila 'i* erschienen. Als Anerkennung 

 seiner Verdienste wurde er am 21. März ISOC) 

 vom Ministerium für Kultus und Unterricht 

 zum correspondierenden Mitgliede der Ung. 

 Ornith. Centrale ernannt. 



Viele Notizen und unbearbeitetes Materiale 

 blieben noch in seinem Schreibtische, aber 

 andere litterarische Werke ausser den Ange- 

 führten verfasste er keine. Möglich, das« hie 

 und da noch etwas versteckt ist, das meiner 

 Aufmerksamkeit entging. 



Am glücklichsten war er dann, wenn er in 

 seinem Kahne auf dem Fertő umherfahren 

 und etwas Interessantes, seiner Sammlung 

 bisher noch Fehlendes verfolgen, odei- Wis- 

 sensdurstige in seinem Fieiche — ileui 

 Fertő — führen konnte. Wer in die Natur die- 

 des Sees einen Blick werfen woUte, durfte es 

 nicht versäumen seinen ßath zu vernehmen. 

 Fászl gab aber nicht nur Rath, sondern führte 

 seinen Mann allsogleich selber hinaus und 

 orientierte ihn. So begleitete er unter anderen 

 Othmar Reiser, Fourness und mehrere auf 

 ihren ornithologischen Excursionen. 



Wenn es galt, etwas zu erwerben, dann kannte 

 er kein Hinderniss ; er watete dann in's Wasser, 

 wenn es sein musste bis zum Gürtel. 



Sein schwächlicher Köqierbau konnte solch' 

 liarten Prüfungen nicht allzulange Stand hal- 

 ten; im Jahre 1892 erkühlte er sich während 



* isfi.")— isno. pvf. 



* Jiilirg, 189.5 90, 



a3* 



