18^ 



8zemirjetsi kormányzóságba ós a Balklias és 

 Iszyk-Kiil tavak vidékére állattani gyűjtések 

 és kutatások czéljából egy hosszabb kirándu- 

 lást végezni. Orosz részről e terv megvalósí- 

 tásához a szükséges erkölcsi támogatás nagy 

 előzékenységgel megadatván, társaságunk, mely- 

 hez még Lanser R. szigorlóorvos úr orvosi 

 minőségben szegődött, 1900 márcz. hó aO-án 

 Budapestről kelt útra. 



Podgyászunkra való tekintettel a Duna út- 

 ját választottuk Galaczon és Szulinán át; Ba- 

 tumból elindulva, Titliszben magunkhoz vettük 

 Klippert Ádám nevezetű német gyarmatost, 

 kit tolmács és prwparator minőségében szer- 

 ződtettem, innen azután további megállás nél- 

 kül folytattuk utunkat a Kaspi tengeren át 

 és a «Középázsiai vasút» vonalán Taskentig, a 

 honnan már postával kellett Vjernoé-ig utaz- 

 nunk, a szemirjetsi kormányzó székhelyéig. 



Ide április 26-án megérkezvén, május 7-ig 

 meg kellett állapodnunk, hogy a tulajdonké- 

 peni expediczióhoz szükséges előkészülete- 

 ket — lovak vásárlását, dsigitek (lovas szol- 

 gák) szegődtetését stb. — befejezhessük. 



Május S-án — ismét postán lìiszk-^>e 



utaztunk, az Ili folyam mellett fekvő (orosz) 

 kazak faluba, hova embereimet és lovainkat 

 előre küldtem volt. 



A helyszínén lígy mint már azelőtt is Vjer- 

 noében az idő előrehaladottságára való tekin- 

 tettel azt tanácsolták nekünk, hogy tervünk 

 egyik részét — a kirándulást a Balkhas-tó 

 partjára — inkább halaszszuk az őszre, mert 

 ily késő tavaszszal a nomád kirgizek is el- 

 hagyják a tó mocsaras vidékét, és lovaink- 

 és tevéinkkel alig lennénk képesek nyár dere- 

 kán az utat visszafelé megejteni. 



Az Iliszk környékén elterülő üröm-, fű- és 

 homokpusztákba, de különösen az Ili-folyó 

 mocsaras árterületeibe tett kirándulásaink csak- 

 ugyan meggyőződtettek csakhamar bennünket, 

 hogy a rohamosan növekedő hőség, de még 

 inkább a szúnyogok és legyek napról-napra 

 érezhető szaporodása folytán, mely utóbl)i 

 máris majdnem lehetetlenné tette a nedves 

 lapályokban való tartózkodást, nem látszik 

 ajánlatosnak a csakis lovaink és tevéink 

 koczkáztatásával lehetséges — Balkhas kirán- 

 dulást ebben az évszakban megtenni. így te- 

 hát arra a megállaijodásra jutottunk, hogy a 

 Balkhas-expedicziót alkalmilag az őszre fog- 

 juk halasztani, ezidőszerint pedig csak egy 



schungsreiso in den russischen Thoil des cen- 

 tralen Thiën-Shan-Systemes, speziell in das 

 Gouvernement Ssemirjetschensk und in die 

 Umgebung der Seen nalcliitxi'i) uml hsyk-Kul 

 ausgearbeitet : Dank dem wohlwollenden Ent- 

 gegenkommen der russischou Regierung stand 

 der Verwi'rcklichung dieses Planes nichts im 

 Wege, und am 20. lläiy. liloO traten wir von 

 Budapest aus auf dem Doiuiuwege über Galatz- 

 Batum die Reise an. In iniserer Gesellschaft 

 befand sich Cand. med. Robert von Lansku in 

 der Eigenschaft eines Arztes, und in Tijlis, wo 

 wir uns einige Tage aufhielten, stiess iiot-b der 

 deutsche Colonist Adam Klippbrt zu uns, di-v als 

 Dolmetsch und Prseparator engagiert worden 

 war. Ohne weiteren Aufenthalt setzten wir die 

 Reise über den Kaspi-See und die Transkaspische 

 Bahn liis Taschkent und von hier auf der Post- 

 strasse nach Wjernoe, dem Hauptorte des Gou- 

 vernements Ssemirjetschensk fort, wo wir am 

 26. Af)ril eintrafen und bis zum 7. Mai Aufent- 

 halt nahmen, um die letzten Vorbereitungen 

 zur eigentlichen Expedition zu treffen. Am S. 

 Mai fuhren wir per Post nach dem Kasaken- 

 iliirfchen llisl,-, der ehemaligen «Veste am Ili", 

 wohin ich Leute, Pferde und Bagage voraus- 

 dirigiert hatte und wo zugleich ein Kasalien- 

 liaus als Hauptquartier gemiethet worden war. 

 ilit Rücksicht auf die vorgeschrittene .lahres- 

 zeit war uns von allen Seiten - auch schon in 

 Wjernoe selbst — davon abgerathen worden, 

 den ersten Theil unseres Programmes, nämlich 

 das A''ordringen an den Balchasch-See, jetzt 

 auszuführen, sondern diese Exkursion ai;f den 

 Herbst zu verschieben. Einige Ausflüge in die 

 Sümpfe des Ili, .sowie in die rings um Ilisk ge- 

 legenen Wermuth-, Gras- und Sandsteppen be- 

 lehrten uns denn auch thatsächlich, dass die 

 rapid steigende Temperatur, vor allem aber die 

 in den feuchten Niederungen unerträglich wer- 

 dende Insektenplage, die in ihrer vollen Entfal- 

 tung den Aufenthalt im eigentlichen Sumpfter- 

 rain für Last- und Reittbiere einfach unmöglich 

 macht, einen längeren Ausfliig in die Balchascb- 

 niederung, wenn auch vielleicht nicht unmög- 

 lich, so doch keinenfalls rathsam erscheinen 

 liesse. So beschlossen wir denn, nur eine Rekö- 

 gnoscierungstour den Ili hinab zu unternehmen 

 und den Besuch des Balchasch gegebenenfalls 

 auf die Herbstmonate zu verschieben. Die Kir- 

 gisen, die im Winter und Frühjahr jene Distrikte 

 bewohnen, hatten ihre Sommerwanderung schon 



