1R7 



barátaiuktül Ó8 liűséges kirgiz vadúsziiink- ós j 

 dsigitjeinktöl, nov. lO-én hagytuk el postán ! 

 a várost és az Isz_yk-Kul éjszaki partja men- 

 tén, majd a gyakran leirt Buamhasadékon és 

 a Ivaztek-szoroson át Yjernoéba utaztunk, 

 hova nov. 14-én érkeztünk és 18-ig megálla- 

 podtunk, búcsút veendők a helytartótól és 

 egyéb ösmeröseinktől és egyúttal Iliszki gyűj- 

 teményünket — összesen (1 ládát szintén 

 a «Nadezsda» vállalatnak hazaszállítás czéljá- 

 ból átadva. 



Szokatlanul tartós esőzések olyannyira el- 

 rontották a ïaskentnek vezető póstautat, hogy 

 teljes nyolcz napot töltöttünk a nem egészen 

 800 versztnyi úton — persze sárban, hóban 

 nem egyszer fennakadva, feldűlve és egyéb ily 

 apró viszontagságokkal küszködve. 



Taskentben, úgy mint Szamarkandban is 

 néhány napig tartózkodtunk, ezen időt az ér- 

 dekes ázsiai városrészek és ezek gazdag ba- 

 zárjainak és gyönyörű régi épületeinek szem- 

 lélésére fordítván, majd pedig egyenesen Ba- 

 kuba utaztunk, hol ismét egj' pár napot a 

 Naphta-források és a e fekete város» ipari 

 csudáinak szenteltünk. 



Az újonnan szervezett, roppant kényelmes 

 berendezésű «szerdai Baku-Moszkva Express» - 

 szel, decz. 5-én hagytuk el Bakut, 7-én D/m. 

 Rosztov-ban átszállottunk a Yoloczyckába in- 

 duló egyenes gyorsvonatba és decz. íl-én Pod- 

 voloczyckánál léptük át az osztrák határt. 



Társam Krakkón át egyenesen Bécsbe ment, 

 míg én Lembergböl a Beszkid-vonalon Buda- 

 pestre utaztam, hova 5 napi fárasztó vasuta- 

 zás után decz. 10-én megérkeztem — kilencz 

 hónapig tartó távollét után örömteljes viszont- 

 látást ünnepelvén itt váró családommal, melj'- 

 nek körében csakhamar elfelejtettem az ázsiai 

 nomádélet elkerülhetetlen apró viszontagsá- 

 gait és fáradalmait. 



A ni. nemzetközi ornithologiai congressus 

 Parisban. 



1900. jnn. "26— 30-ig-. 



Jó kilencz esztendő után végre a III. nemzet- 

 közi ornithologiai congressus is megszületett 



gewonnenen l'rzewalskcü- Freiuuleu und unsei-rii 

 treuen kirgisischen Jägern und Dschigiten ver- 

 hessen wir per Post am 10. November Przewalsk 

 und fuhren längs des Issyk-Kul, durch die be- 

 kannte Buam-Schlucht und über den Kastek- 

 Pass nach Wjernoe, wo wir am 14./XI. eintrafen 

 und bis zum 18. blieben, um unsere Absehieds- 

 visiten beim Gouverneur etc. zu machen, sowie 

 unsere Ilisker Sammlungen im Ganzen 6 

 Colli — der Transportgesellschaft Nadeshda zu 

 übergeben. 



Schwere Eegeu- und Schneefälle hatten die 

 primitive Poststrasse nach Taschkent derartig 

 verdorben, dass wir unter allerlei Fährlichkei- 

 ten, wie Steckenbleiben imKotli und im Schnee, 

 Umwerfen und dergleichen mein', volle acht 

 Tage brauchten, um die nicht ganz 800 "Werst 

 lange Wegestrecke zurückzulegen. 



In Taschkent und in Samarkand nahmen 

 wir kurzen Aufenthalt, der besonders den in- 

 teressanten asiatischen Stadttheilen, ihren schö- 

 nen alten Bauten und reichen Bazars galt und 

 reisten dann ohne weiteren Aufenthalt nach 

 Baku zurück, dessen Naphtafelder und indu- 

 striellen Wunder in der «schwarzen Stadt» wir 

 ebenfalls besichtigten. 



Mit dem neusystemisirten, wundervoll com- 

 fortablen Mittwoch-Expresszug Baku-Moskau 

 verhessen wir Baku am 5. Dezember, überstiegen 

 am 7. in ßostow a./D. in den direkten Eilzug 

 nach Woloczycka und überschritten am 9. De- 

 zember bei Podwoloczycka die österreichische 

 Grenze. 



Dr. von Stumjier fuhr direkt über Ki-akau 

 nach Wien, während ich von Lemberg über die 

 Beskid-Linie nach Budapest reiste, wo ich nach 

 der ermüdenden, fünftägigen Eisenbahnfahrt 

 am 10. Dezember eintraf und nach fast 9-monat- 

 licher Abwesenheit ein frohes und glückliches 

 Wiedersehen mit meinen mich hier erwarten- 

 den Angehörigen feiern durfte, das mich bald 

 alle die unvermeidlichen kleinen Widerwärtig- 

 keiten und Entbehrungen des asiatischen Wan- 

 derlebens vergessen und verwinden liess. 



Der III. internationale Ornithologische Congress 

 in Paris. 



Vom 26—30. .inni. 1900. 



Nach gut neun Jahren kam endlich der III. 

 internationale Congress in Paris zu Stande und 



24* 



