VJ2 



levőleg abban a hibában szenvednék, hogy 

 hajlandók túlságosan sokat markolni és így 

 agyon fárasztani, mit R(;halow finom tapin- 

 tattal teljesen elkerült. 



Ecsetelte a társaság keletkezését igen sze- 

 rény kezdetből és a két, élesen különböző 

 korszakot. Az elsőt Naumann J., Brehm Ch. L. 

 és Baldakius E., a másodikat Cabanis, Hart- 

 laub és a nagy leiró, Buehm Alfred működése 

 jellemzi. Az első korszakban szoros kapocs 

 kötötte össze a magyar és német tudományos 

 oinithologiát különösen Brehm Ch. L. és Bal- 

 DAJius E. barátsága révén Petényi .János Sala- 

 MONhoz, kiről Schalow a legnagyobb tisztelet- 

 tel emlékezett meg. 



A két korszak eredménye kétségkívül az, 

 hogy a D. 0. G. megvetette a szilárd alapot 

 a tudományos ornithologia kiépítésére. A kö- 

 vetkező félszázadot illetőleg a kutatásnak az 

 egész földkerekségre való kiterjesztéséről van 

 szó, mihez azonban az összes társulatok kö- 

 zös törekvésére van szükség. E törekvés, a 

 világ legrégibb ornithologiaí társaságától in- 

 dulva ki, igen jogosult ós fontos. Sch.alow 

 nagy tetszéssel fogadott előadása után az üdvöz- 

 lések következtek. 



A sort Herman Ottó — Budapest — nyi- 

 totta meg a M. 0. K. nevében, ki különösen 

 a magyar és német ornithologia közt fenn- 

 álló szoros kapcsolatot hangsúlyozta. 



Azután következtek: 



Dr. Chun titk. tan. Lipcse — a «Deutsche 

 Zoologische Gesellschaft» nevében; 



Haktkut igazgató Tring, Anglia — a 



«British Ornithologists Union« nevében ; 



Dr. Hennicke — Genua a «Deutscher 



Verein zum Schutze der Vogelwelt« nevében; 



Blasius Vilmos tanár titk. tan. - Braun- 

 schweig — a braunschweigi természettudo- 

 mányi-társulat nevében ; 



de Neufville Robert — Frankfurt a/M - 

 a «Senckenbergische Naturforscher Gesell- 

 schaft» részéről ; 



KoLLiBAY R. A. — Neisse — a «Verein in 

 (1er Ostmark» részéről; 



Lampert Curt tanár — Stuttgart — a «Ve- 

 rein für vaterländische Naturkunde in Würt- 

 temberg» képviseletében : 



kurz kam. (lesciiirlitlicht' liuckliJickL' leiden 

 bekanntlich an der Neigung, zu viel zu geben 

 und zu ermüden, was Schalow mit feinem Takt 

 vollkommen vermied. 



Er schilderte die Enstehung der Gesellschaft 

 aus sehr bescheidenen Anfängen und die zwei 

 scharf unterscheidbaren Epochen. Die erste 

 Epoche wird charakterisiert durchJ.F.NAUM^vNN, 

 Ch. L. Brehm und E. Baldamus ; die zweite 

 durch Cabanis, Hartlatjb und den grossen 

 Sfhilderer Alfred Brehm. In der ersten Epoche 

 knüpft sich ein festes Band zvpischen der unga- 

 rischen und deutschen wissenschaftlichen Orni- 

 thologie durch innige Freundschaft besonders 

 Ch. L. Brehm's und E. Baldamus' zu Johann 

 Salamon von Petényi, dessen Schalow ehrend 

 gedachte. 



Das Ergebniss der beiden Epochen ist nun 

 unzsveifelhaft das, dass die Deutsche Ornitholo- 

 gische Gesellschaft den festen Grund für den 

 Ausbau der ornithologischen Wissenschaft ge- 

 fügt hat. Im folgenden Halbjahrhundert handelt 

 es sich darum, die Forschung auf den ganzen 

 Erdball auszudehnen, wozu aber gemeinsames 

 Streben aller Gesellschaften nöthig ist. Diese 

 Anregung, von der ältesten ornithologischen 

 Gesellschaft der Welt aaisgehend, ist höchst 

 berechtigt und wichtig. Nach dem mit grossem 

 Beifall aufgenommenen Vortrage Schalow's 

 folgten die Begrüssungen. 



Den Reigen eröffnete Otto Herman — Buda- 

 pest, im Namen der üng. Orn. Centrale, der 

 besonders die engen. Beziehungen zwischen un- 

 garischer und deutscher Ornithologie betonte. 



Dann folgten : Geh. Hofrat Dr. Chun — Leip- 

 zig, namens der Deutschen Zoologischen Ge- 

 sellschaft. 



Direktor ILvrtert — Tring, in England, na- 

 mens der «British Ornithologists Union». 



Dr. Hennicke Gera, namens des Deutschen 

 Vereines zum Schutze der Vogelwelt. 



Geh. Rat Professor Wilhelm Blasius 

 Braunschweig, namens des naturwissenschaft- 

 lichen Vereines — Braunschweig. 



Robert de Neufville — Frankfurt a/M., sei- 

 tens der Scnckenbergischen Naturforschenden 

 Gesellschaft. 



\\. A. KoLLiBAY — Neisse, seitens des Vereines 

 in der Ostmark. 



Professor Curt Lampert — Stuttgart, vom 

 Verein für vaterländische Naturkunde in Würt- 

 temberg. 



