208 



begynek valiiliíi óriási molnárfecske-telejje, a 

 hol a fészkek szőlőfürtök mórijára csüngtek egy- 

 más fölött s alatt s a párok százainak adtak 

 tanyát, \ ki résznyire zsugorodott össze! i 



1 

 A Bükkhegység kedves Szinva-völgye, mely- 1 



nek ornithologiai viszonyait gyermekkorom óta [ 

 ismerem s a mely ezelőtt igazi madár-eldorado 

 volt, manaiJ pusztaság. lOOOról 1 '.10 l-re hihe- 

 tetlen a hanyatlás. A kövirigó, a mely ezelőtt 

 minden mészkőormon s sziklás helyen közön- 

 séges volt, teljesen elmaradt: a fülemüle dala, 

 a mely azelőtt a völgyet a szó szoros értelmében 

 betöltötte, a mely egész éjeken át a nyár köze- 

 péig hangzott, ritkasággá vált! A barázdabille- 

 gető, a mely ezelőtt s még l'.»00-ban is a tra- 

 vertint élénkítette, az idén csaknem teljesen 

 elmaradt, a hegyi billegetőnek száma pedig a 

 Szinva felső folyásán 10 — 15 párról egyetlen 

 párra olvadt le. A csodás szépségű, azelőtt élénk 

 bükkös néma és kihalt, legföljebb ha egy árva 

 pintyőke látható itt-ott. 



A völgy természeti viszonyai megváltoztak 

 ugyan, de a madarak javára : a régi zakatoló 

 vashámor feloszlott — megszűnt a hatalmas 

 pörölyök zaja, nem szórják a szikrát a kohók — 

 csend és nyugalom van tehát a madárélet 

 javára és mégis minden elmarad ! 



A véletlen úgy hozta, hogy intézetünk leve- 

 lező tagját, BoRosKAY erdömester urat megláto- 

 gathattam Zólyomban, hogy bár kicsiny, de 

 csodaszépen préparait gyűjteményében gyö 

 nyörködhessem. Mentegetőzött, a miért hogy oly 

 keveset küldhet csak intézetünkbe, de hát^ — úgy- 

 mond - — nincs már madár. Kirándultunk. A vi- 

 dék pompás, mintha csak a madarak számára 

 volna teremtve: buja rétek, bok)-osok, imitt- 

 amott egy kis nádas mocsárral, kis ligetek 

 részben elszáradt csúcsú vén fákkal, szántások, 

 kertek, szóval minden föltétele megvan a ma- 

 dáréletnek - — csak épen madár nincsen ! 



Oly vidékeken, a hol én néhány lustrummal 

 ezelőtt pointerem előtt egy rövid óra alatt tizen- 

 két fürjet fűzhettem hurokra, még pedig napról- 

 napra, a mig csak a zal) lábán állott, ott ma 

 az egész nap alatt is csak 3 — 4 darab kerül 

 lövésre. Nem is csoda ! Hiszen azt olvassuk a 

 "Bund" október Kí-ik számában Dr. C. 0. jegy 

 alatt, tehát tökéletesen megbízhatóan : «F. lió 



riesige Hausschwalben-Colonie in Feketehegy 

 Szepes - v,-o die Nester traubenartig über- luid 

 untereinander kleliten und hunderte von Paaren 

 beherbergten, ging bis auf \io-tel ein ! 



Das liebliehe Szinva-Thal im Bükkgebirge, 

 dessen ornithologische Verhältnisse ich von 

 Kindesbeinen an kenne, ehedem ein Yogel- 

 eldorado, ist wie entvölkert. Von 1900 auf 1901 

 ist der Eüekgang uuglauldich. Das Steinrötel, 

 ehedem auf allen Kalkgraten und dem Gefelse 

 ganz gewöhnlich, blieb vollkommen aus : der 

 Schlag der Nachtigall, der das Thal ehedem 

 förmlich erfüllte, die ganze Nacht hindurch und 

 bis tief in den Sommer hinein hörbar war, 

 wurde zur Seltenheit ! Die weisse Bachstelze, 

 welche ehedem und noch 1900 das Travertin 

 belebte, blieli heuer lieinahe ganz aus, die gelbe 

 Bachstelze schwand am oberen Laufe der 

 Szinva von 10 — 15 Paaren auf ein Paar heral). 

 Der wundervollste, ehedem so belebte Buchen- 

 wald ist stumm i;nd verödet, kaum dass sich 

 hie und da noch ein Finklein blicken lässt. 



Die Verhaltnisse des Thaies änderten sich 

 zwar, jedoch zu Gunsten der Vögel : das alte, 

 jiochende Eisenwerk wurde aufgelassen — das 

 Pochen der gewaltigen Hámmer, das Funken- 

 sprühen der Essen hörte auf - es wurde still 

 und ruhig, also für das Leben der Vögel vor- 

 theilhaft, und doch bleibt Alles aus ! 



Der Zufall wollte es, dass ich das cori-espoii- 

 dierende Mitglied unserer Anstalt, Herrn ^^'alll- 

 meister von Boroseay in Zólyom besuchen 

 konnte, um mich an seiner zwar kleinen, alicr 

 wundervoll präparirten Sammlung zu ergötzen. 

 Er entschuldigte sich, dass er der Anstalt so 

 wenig zukommen lassen kann, aber — meinte 

 er — die Vögel bleiben aus. Wir machten einen 

 Ausflug. Die Umgebung ist herrlich, für Vögel 

 wie geschaffen : saftige Wiesen, Gebüsche, hie 

 und da ein kleiner Sumpf mit Piohrbestand, 

 kleine Auen, mit zum Theile Wipfeldürren alten 

 Bäumen, Ackerland, Gärten, kurzum alle Be- 

 dingungen für Vogelleben ohne Vögel! 



In Gegenden, wo ich vor einigen Lustren in 

 einer kurzen Stunde vor dem Pointer meine 

 zwölf Wachteln auf der Schnur hängen hatte, 

 und zwar Tag für Tag, so lauge der Hafer 

 stand, schiesst man bciift' in cincin g;inzen 

 Tage 3 4 Stück. 



Was Wunder auch ! Lesen wir ja im cBund» 

 vom H). October dieses Jahres unter der Chiffre 

 Dr. C. 0.. also voll(ouuiicn vertrauenswürdig : 



