:>0í) 



7-c'n N;ípül_\ Iliül HZ Alcxanclriáljül jövő "l'«.» 

 gőzhajó, mely százezer rolliadásiial,' indull für- 

 jet szállított, fertőtlenítve a. tenger szabadjára 

 vitetett; a fürjeket megseiiiniisítették.» A für- 

 jek rendeltetési helye eznttal is — mint leg- 

 többször - Anglia volt ! 



De elég ebhöl ! Hiszen az okról van szó s 

 arról, vájjon segíthetünk-e s miként ? 



A madárvédelemnek Európa legdélibb vidé- 

 kére helyezett bajnoka, dr. Ohlskn Károly 

 körözvény t bocsátott ki Rómábcíl lUOl nov. 

 HO-áról keltezve, a melyben a párisi kongresz- 

 szusból kiindulva, a fecske miatt emelt vádat 

 Olaszországról el akarja hárítani. Megengedi, 

 hogy a fecskét üldözik s pusztítják Olaszország- 

 lián (ipsissima verba\ de nem oly mértékben, 

 mint a többi rovarevöt s a fecskeirtás nincs is 

 annyira növekvőben, hogy az a nagy megfogyat- 

 kozásnak magyarázatát adhatná. Tehát imUiitl 

 Lrll (iz (ihnt kcresiiüiil:. 



Ám legyen ! Nem bocsátkozom amaz irat 

 bírálatába, mert ismerem s méltatom dr. Ohl- 

 SEN Károly helyzetét. Az olaszországi ornitho- 

 logusok amaz arczkifejezése, a mely rögtön 

 megjelenik, mihelyt a madárvédelemről van szó, 

 nagyon mélyen vésődött lelkembe : ez a «néptáp- 

 lálék» fogalmából vette eredetét, és ránehezedik 

 az mindenkire, a ki a 46-ik északi szélesség fo- 

 kától délre a madárvédelemről akar szólani. 

 Nem bocsátkozom amaz óriási méretű hálók fej- 

 tegetésébe, általában nem szólok a fogó-eszkö- 

 zök tökéletesbüléséről, a melyek a régi mada- 

 rászó szerszámokhoz úgy viszonylanak, mint a 

 Lyditgránátok a régi puskagolycihoz, vagy mint 

 a gyorstüzű-ágyú a kovás puskához. Hiszen 

 mindez nem zavar bennünket abban, hogy más 

 okok után is kutassunk, és kivált abban nem, 

 hogy mindannak szent kapui előtt, a mi magát 

 nagyképűsködőn «tudománynak» nevezteti, egy 

 kevéssé ne söpörhessünk. 



Rögtön ajánlkozik itt az ornithologiában fel- 

 burjánzott nagy series-mánia. Azok az érző 

 szivek, a melyek egy madártetem láttára gör- 

 csökbe esnek, bizonnyára azt hiszik, hogy sors- 

 jegyekről vagy egyéb értékpapírokról van szó, 

 a hol a számok tömege seriesekbe van osztva. 

 Szó sincs róla! Egy ornithologiai series i^l. 

 ötszáz bőrrré változtatott kékbegyet, sőt fu sti 



«Am 7-(cii d. ward in Nea.2)eider aus Alexa.ndrien 

 kommende Dampfer «Po», eine Ladung von 

 einhunderttausend rwricet^lei) Wachteln führend, 

 desinfiziert in liohe See gebracht. Dif Warhlcln 

 sclbd wurden l'crnifldel.» Der Dcstimmungsort 

 dieser armen Vögel war — wie meist — auch 

 jetzt England!» 



Doch genug ! Es handelt sich ja um die Ur- 

 sache ; und darum, ob und wie man helfen 

 könnte ? 



Der am weitesten nach dem eui'opäischen 

 Süden vorgeschobene Champion für Vogel- 

 schutz, Herr Di-. Cabl Ohlsen, erliess ein Cir- 

 cular ddto Korn am 30. November 1900, worin 

 er vom Congress in Paris ausgehend, die An- 

 klage von wegen der Schwalbe von Italien ab- 

 lenken will. Er giebt zu. dass die Schwalbe in 

 Italien verfolgt und vertilgt wird (ipsissima 

 verba !), jedoch weniger, als andere lusecten- 

 fresser, und ist die Schwalbenvertilgung auch 

 nicht in solcher Zunahme begriffen, dass daraus 

 die grosse Abnahme erklärt werden könnte. 

 Man soll also nach anderen Ursachen forschen. 



Nun gut ! Ich entsage der Kritik des Schrift- 

 stückes, weil ich die Lage des Herrn Dr. Carl 

 Ohlsen kenne und würdige. Der Gesichtsaus- 

 drack italienischer Ornithologen, der erscheint, 

 sobald der Vogelschutz zur Sprache gelangt, 

 hat sich meiner Seele sehr tief eingeprägt, er 

 entspringt dem Begriii'e «Volksnahrung» ; er 

 drückt .leden, der unterhalb des 46-ten N. Breite- 

 grades über Vogelschutz sprechen will. Ich will 

 mich nicht in Erörterungen über Netze ein- 

 lassen, welche riesige Dimensionen haben, über- 

 haiipt nicht über die Fortschritte der Fang- 

 geräthe, welche sich zu den alten Vogelherden 

 so verhalten, wie die Lyditgranate zur alten 

 Flintenkugel, oder die Sehnellfeuerkanone zur 

 Feuersteinschlossflinte. Das alles beirrt ja einen 

 nicht amForschen auch nach anderen Ursachen, 

 und besonders nicht daran, vor den heiligen 

 Thüren alles dessen, was sich als «Wissen- 

 schaft» breit und wichtig macht, so ein wenig 

 zu kehren. 



Es empfiehlt sich hier sofort die grosse Series- 

 Mani'e in dei- Ornithologie. Die empfindsamen 

 Herzen, welche angesichts einer Vogelleiche in 

 Ivi-ämpfe verfallen, glauben gewiss, dass es sich 

 um Lose oder andere AVerthpapiere handelt, 

 wo die Massen der Zahlen in Serien eingetheilt 

 werden. Mit nichten ! Eine ornithologische Se- 

 ries bedeutet z. B. fünfhundert in Bälge ver- 



