217 



ilyi'ii nagyon is megkívánja, bogy az minél előbb 

 megoldassák. 



Mielőtt azonban a megoldásához hozzáfog- 

 nék, meg kell említenem, hogj' tulajdonképen 

 melyik varjúról beszélek? Mert, mint tudjuk, 

 nálunk öt vaiju-faj (Corvidai honos, úgymint: 

 a IkiIIó, a cclrsi luívjn, a dolmányos vagy szürke 

 vai'ju, a fekete varjú és a csóka. A hollót és a 

 csókát ezúttal egészen figyelmen kívül hagyom 

 és csak a vetési varjúval ipápista varjú Cov- 

 imi frucjUegux — ) és a dolmányos varjúval 

 (kálomista, szürke, ködmenhátu varjú — Corvus 

 coniix — ) foglalkozom. Az ötödik varjúnk, az 

 igazi fekete varjú (Cortui^; corone) nálunk csak 

 Vas-, Sopron- és Zala vármegyékben elvétve 

 fordul elő ; * hogy fészkel- e is nálunk, azt nem 

 tudom. 



Alábbi soraimban csak a két számottevő var- 

 júval, a vetési és a hamvas varjúval foglalkozom. 

 Hogy melyikről van szó, az a szövegből kitet 

 szik. Leírásukat ezúttal nem adom ; a kinek erre 

 szüksége van, az olvassa el az állattani kézi 

 könyvek idevonatkozó részeit. 



praktischer Bedeutung ist und dass sie als solche 

 ' ihre je frühere Losung fordert. 

 1 Bevor ich aber diese Lösung der Frage bc- 

 I ginne, will ich hervorheben, von welcher Krähe 

 Í ich eigentlich spreche. Wie wir wissen, sind bei 

 uns in Ungarn 5 echte Krähenarten heimisch, 

 u. z. der Kolkrabe, die Saatkrähe, die Xebel- 

 i krähe, die Eabenkrähe und die Dohle. Den Kolk- 

 raben und die Dohle lasse ich ausser Acht, 

 und befasse mich mit der Saat- und Nebel- 

 krähe. Unsere fünfte Krähe, die Rabenkrähe 

 (Corvus corone) kommt bei uns im Westen Un- 

 garns nur sporadisch im Comitat Vas, Sopron 

 und Zala vor, also an der österreichischen 

 Grenze ; "" ob sie bei uns auch nistet, weiss ich 

 nicht. 



In den uaclifolgenden Zeilen befasse ich mich 

 blos mit unseren zwei Krähenarten, mit der 

 Saat- vmd Nebelkräbe. Der Text giebt immer an, 

 von welcher die Rede ist. Ihre Beschreibung 

 gebe ich nicht ; wer in dieser Hinsicht Bescheid 

 sucht, mag darüber die betreffenden Stellen der 

 zoologischen Haiidliücher nachlesen. 



//. ./ varjuk mezügazduíiúgi Jelentősége u kiiz- 

 vetetlen megfigyelés alcipjún-. 



Midőn mintegy öt évvel ezelőtt a varjak peres 

 ügye elébem került, a magamszőrű ember meg- 

 szokott módja szerint legelőször is hamar végig 

 futottam a szakirodalmon, a mely azonban édes- 

 keveset nyújtott. Biztos adatot sehol sem ta- 

 láltam. A kár és haszon kérdése mindenütt 

 nagyon ingadozott : egyik azt vallotta, hogy a 

 haszon nagyobb a kárnál, míg másik az ellen- 

 kezőjét vitatta, de senki sem mondta, hogy mi- 

 lyen alapon szerezte meg e véleményt. A haszon- 

 nak olyatén hánytorgatása, a mely nagyon is 

 subjectiv érzelmek kifolyása volt és inkább csak 

 az állat iránt táplálandó jóindulatból eredt, 

 tehát csak merő etikai értékű volt, az itt figyel- 

 men kívül esik. 



Körülbelül ugyanazon időben történt, hogy a 

 varjú- ügy másokat is foglalkoztatott, mert ez az 

 idő egybeesik majdnem azon áramlat kezdeté- 

 vel, mely a varju-ügyet a varjak gyomortartalma 

 alapján akarta és akarja tisztázni még most is. 

 Végre is ez a legbiztosabb és legsikeresebb eljá- 

 rásnak ígérkezik : mert a mit a varjú gyomrá- 



* C'heunkl: Magyarország madarai, riCill. laji i>s 

 A(|inla, ISOS. (V.i OSU. s köv. 1. 



11. Die land icii-tlificliaftl iche Bedeutiomj 



dei- Ki'älieii auf Grund uinuiflelharei- 



Beoliaelitung. 



Als mir vor etwa fünf Jahren die Krähenfrago 

 vorgelegt wurde, war mein erstes, dass ich nach 

 gewohnter Art, erst die Fachliteratur zu Rathe 

 zog, welche jedoch sputwenig bot. Sichere An- 

 gaben fand ich nirgends. Die Frage des Scha- 

 dens und Nutzens schwankte überall sehr. Der 

 eine Verfasser gab an, der Nutzen wäre grösser, 

 als der Schaden, der andere behauptete das 

 Gegentheil, doch keiner gab an, worauf seine 

 Meinung fusse. Solche Angaljeu, welche blos 

 Ausfluss einer subjektiven Empfindung waren 

 und mehr aus einer allgemeinen Gewogenheit 

 entsprangen, welche man auch für die Thiere 

 haben soll, also blos von einem ethischen 

 Werthe war, liess ich hier ausser Achtung. 



Es war beiläufig um diese Zeit, dass die Krä- 

 henfrage auch andere Forscher beschäftigte, 

 denn diese Zeit fällt mit dem Anfang jenes Auf- 

 schwunges zusammen, wo man die Krähenfrage 

 auf Grund der Magenuntersuclauigeu lösen 

 wollte und auch heutzutage noch will. Es scheint 

 dies im Allgemeinen das sicherste und erfolg- 



* C'heenel : Ungarns Vögel (blos ungarisch erschio- 

 non!) p. 550 und Aiiilii lS!i,s iBd. V.i p. ^89. 



