2â7 



nel több varjúgyomroti megvizsgált, pedig Eörih 

 csász. kormánytanácsos számszerint 5148 drb 

 varjú gyomrát látta, abban mégis csak lehet 

 bizni. A dolgozat első fele, a dolmányos és fekete 

 varjúra vonatkozó rész, azzal végződik, bogy a 

 325Û varjii 47,0(10 márkányi kárt okozna olyan 

 vidék mező- és erdőgardaságában, a hol az egy 

 évig tartózkodnék, vagyis egy varjú átlag 14'4 

 márkányi kárt tenne ; ellenben, ha a varjak 

 okozta hasznot keressük és számításunk alap- 

 jául csak azt a pajor-, drótféreg-, bagolypille- 

 hernyó- és egér mennyiségét veszszük, a melyet 

 e :{Í59 varjú elfogyasztott, kitűnik, hogy ők 5^/a 

 millió pajort és bagolypillehernyót, i24V3 millió 

 drótférget és 145,270 drb egeret emésztettek el 

 s ezzel a mezőgazdaságnak éppen 50,000 már- 

 kányi hasznot hajtottak. Azzal az egy varjútól 

 okozott kárral szemljen, melyet fönnebb emlí- 

 tettem, varjúnkint tehát 153 márkányi haszon 

 volna. A különbség varjúnkint körülbelül 90 

 német fillér. 



E végső következtetésben nem az lepett meg, 

 hogy tehát általánosságban számítva a haszon 

 nagyobb a kárnál, hanem inkább az a biztosság, 

 hogy avarjak számszerint mennyi pajort, meny- 

 nyi egeret és a többit fogyasztottak el. 



Ez utóbbi oknál fogva tehát Eöeig kormány- 

 tanácsos dolgozatát közelebbről tanulmányoz- 

 tam és próbáltam áttörni az ő statistikai táblái- 

 nak rettenetes labyrinthusán. Más ember nem 

 igen vállalkoznék e feladatra, mert az, hogy a 

 gyereket a maga nevén nevezzem meg, valóság- 

 gal idötrabló munka. Ez reám nézve azonban 

 felette érdekes volt. 



IV. A varjak gijomortartalmi statisztikájá- 

 nak hirdlata a mezőgazdáság szeiívpontj ából. 



Mint említettem, Eörig dr. három évig vizs- 

 gálgatta a varjak gyomortartalmát és ezen idő 

 alatt 325!) hamvas és fekete varjút és 1523 ve- 

 tési varjú gyommrát nézte át.* (A megvizsgált 



a hozzávaló kiuiutatásos táblák 1 — 1.51. 1. Berlin 19Ü0. 

 BöRiö dr.-nak második munkáját (1898) alábbi soraim- 

 ban rövidség okából római l-essel, harmadik (1900) 

 munkáját pedig Il-essel jelölöm ; az elsőre nem hivat- 

 kozom. 



* Miként tudjuk, nálunk tulajdonképen csak a ham- 

 vas (dolmányos vagy kálomista) varjú, a Corvus cornix 

 honos, az igazi fekete varjú, a Corvus corone, Chernél 

 legújabb könyve szerint, csak Vas, Sopron és Zala 

 vármegvékben fordul elő s itt is csak elvétve. Ezzel el- 



jeniand nielír als 5000 Krähenraägcn untersucht 

 hatte, und lieg.-Eath Körh; sah deren 5148 

 Stücke, so kann man ihm doch trauen. 



Der ersteTheil seiner Arbeit, welcher sich auf 

 d ie Nebel- und Rabenkrähe bezieht, endigt da- 

 mit, dass die 3259 Krähen einen Schaden von 

 47,000 Mark verursachen möchten in der Land- 

 und Forstwirthschaft jener Gegend, wo sie sich 

 ein Jahr aufhielten, also dass eine Krähe einen 

 Schaden von 14'4 Mark verursache. Wenn wir 

 dagegen den Nutze suchen und zu Grunde un- 

 serer Rechnung blos die jährliche Engerling-, 

 Drahtwürmer-, Eulenraupen- und Mäusemenge 

 nehmen, welche die 3259 Krähen vertilgten, so 

 zeigt es sich, dass sie 5^/3 Million Engerlinge 

 und Erdraupen, 24i/2 Million Drahtwüruiev und 

 145,270 Stück Mäuse vertilgten und damit der 

 Landwirthschaft einen Nutzen von eben 50,000 

 Mark machten. Mit dem von einer Krähe verur- 

 sachten Schaden, welchen ich früher erwähnte, 

 stände ein Nutzen von 15"3 Mark gegenüber. 

 Der Unterschied wäre also bei einer Krähe bei- 

 läufig 90 Pfennige. 



Bei dieser Schlussfolgerung überraschte mich 

 nicht das, dass auch im Allgemeinen betrach- 

 tet der Nutzen grösser ist, als der Schaden, son- 

 dern mehr diese Entschiedenheit, wonach die 

 Krähen ziffermässig so und so viel Engerlinge, 

 Mäuse u. s. w. vertilgten. 



Aus letzterem Grunde studierte ich Eeg.-Rat 

 Rörig's Arbeit näher und versuchte mich durch 

 das Labyrinth seiner statistischen Tafeln durch- 

 zuarbeiten. Ein anderer Mensch würde sich 

 kaum solch einer Arbeit unterziehen, denn die 

 Arbeit ist, die Wahrheit gesagt, zeitraubend. Für 

 mich aber war sie besonders interessant. 



IV. AUgemeiibe Kritik der MageiiAiűialtstu- 



tistik der Krähen voiio landwirtltschaftliüheii 



Staiidyinikte auf<. 



Wie ich erwähnte, untersuchte Dr. Rörig die 

 Krähenmägen 3 Jahre hindurch, und während 

 dieser Zeit behandelte er 3259 Nebel- und Raben- 

 krähen, und 1523 Saatkrähen.'" (Die Gesammt- 



Kürze halber im folgenden mit einem I.-er. die dritte 

 Arbeit (1900) mit einem ll-er. Die erste Arbeit führe 

 ich nicht an. 



* Wie wir wissen, kommt bei uns in Ungarn nur 

 die Nebelkrähe vor; die eclite «schwarze Ki'ähe» die 

 (Kabenkrähe) kommt laut Chernel's neuestem Werke 

 blos in den Comitaten Vas, Zala und Sopron, und 

 auch dort nur vereinzelt vor. Dem gegenüber schreibt 



