no 



Ha RöRiG dr. ezeket az adatokat még köze- 

 lobbről is latolgatta volna, akkor hiszem, hogy 

 ő is belátta volna először is, hogy igen is felette 

 nagy becse van a közvetetlen megfigyelésnek és 

 ezt nem csak lehet, hanem a gyomortartalmak 

 vizsgálásánál okvetetlenül kell is figj'elembe 

 venni és másodszor, hogy éppen ez a közvetet- 

 len megfigyelés adja a kulcsot arra, hogy a 

 varjú egyik helyen miért kártevő, másik helyen 

 miért hasznos. 



Ez tehát az első alaphiba. A másik alaphiba 

 a statisztikai adatainak a gyűjtésmódja. Mond- 

 tam, hogy az előttünk fekvő ötezernél több adat 

 3 év alatt csak úgy találomra került össze : 

 bárki, bárhonnan és bármikor küldte az adatot, 

 az mind csak a számot szaporította. A felvetett 

 kérdésünk tárgyalásában helyes- e az ? Lássuk 

 csak. 



Tudjuk, hogy a példa, vagy a hasonlat nem 

 bizonyít semmit, de van nagy becsök, mert sok- 

 szor egyszerre világossá és érthetővé teszik azt 

 is, a minek magyarázatára néha nagy szóár 

 volna szükséges ; csak ilyen világosító értéket 

 tulajdonítok az alábbi példámnak is. Azt kér- 

 dem én, hogy vájjon helyes eljárás-e az, ha én 

 azt akarnám tudni, hogy Magyarországon min- 

 den egyes embernek mennyi a fekvősége és 

 kiszámításában következőképen járnék el. Az 

 ország összes birtokossága helyett fölvennék 

 először is 5000 birtokost, a kinek egyenkint 

 5000 — 5000 kat. hold birtoka van, azután föl- 

 vennék még 10,000 birtokost, a kinek egyenkint 

 csak 30 — 30 hold a fekvősége és hozzájuk adnék 

 még 100 birtoknélküli magyart, úgy hogy össze- 

 sen 15,100 birtokos, meg nem birtokos magya- 

 rom volna, a kire 25.300,000 kat. holdnyi 

 birtok esik. E számok átlaga szerint minden 

 magyarra 1675 kataszter jutna. Számtanilag ez 

 helyes, de valóságban nem úgy van a dolog, 

 még kevésbbé van az úgy, ha a fönnebbi példát 

 általánosítanám és azt mondanám, hogy az nem 

 csak a számadásba vett 15 ezer magyarra, ha- 

 nem az ország összes magyarjára szól. Hogy 

 ezzel a statistikai helyes (?) másfélezer holdnyi 

 birtokkal egyenkint, mi szegény magyarok, 

 hogyan állunk, azt — sajnos mindnyájan 

 tudjuk. Egy szóval, annyi bizonyos, hogy így 

 eljárva helyes Ítéletet nem kapunk. 



Már most hogyha e példából levont véleményt 

 aEÖRiG dr. ösezehalmozta adatokra alkalmazom, 

 akkor itt is csak azt kell bevallanom, hogy az ő 

 statisztái adataiból levont ítélet szintén nem 



Hatte Dr. Bőrig diese Angaben noch näher 

 untersucht, so hätte er eingesehen, dass die un- 

 mittelbare Beobachtung einen äusserst grossen 

 Werth hat, und dass man sie nicht nur bei den 

 Magenuntersuchungen berücksichtigen kann, 

 sondern audi muss und zweitens, dass eben 

 diese unmittelbare Beobachtung den Schlüssel 

 bietet dazu, warum die Krähen einerseits schäd- 

 lich, andererseits nützlich sind. 



Das wäre der erste Grundfehler. Der zweite 

 Grundfehler ist die Art des Sammeins seiner 

 statistischen Daten. Ich bemerkte schon, dass 

 die ims vorliegenden Daten von 3 Jahren nur 

 so auf das Gei-athewohl zusammenkamen : wer 

 immer, von wo immer und wann immer Daten 

 zuschickte, das vermehrte nur die Angabenzahl. 

 Ist das bei der aufgeworfenen Frage richtig? 

 Sehen wir einmal nach ! 



Wir wissen, dass das Beispiel, oder das 

 Gleichniss nichts beweist, doch beide hallen einen 

 grossen Werth, denn sie beleuchten imd ma- 

 chen auch das verständlich, zu dessen Erklärung 

 sonst ein Schwall von Worten nöthig wäre : so 

 einen einleuchtenden Werth eigne ich auch 

 meinem folgenden Beispiel zu. Ich frage : wäre 

 das richtig, wenn ich wissen wollte, wie viel 

 Liegenschaft der Einzelne in Ungarn besitze 

 und wenn ich liei dieser Berechnung folgender- 

 weise verfahren wollte. Statt der ganzen Ein- 

 wohnerzahl des Landes nähme ich zuerst 5000 

 Besitzer an, von welchen jeder ein Gut von 

 je 5000 Katastral-Joch hat : dann nähme ich 

 noch 10.000 Besitzer an, welche einzelweise 

 blos 30 —30 Joch Liegenschaft haben und gäbe 

 dazu noch 100 besitzlose Ungarn, so dass ich 

 in Allem 15.100 Besitzer hätte, auf welche 

 25,300.000 Kat.-Joch Besitz fällt. Nach dem 

 Mittel dieser Zahlen entfiele auf jedermann 1675 

 Kat.-Joch. Das ist mathematisch richtig, doch 

 nicht so in der Wirklichkeit, imd noch weniger, 

 wenn ich es im allgemeinen behaupten wollte, 

 dass dies sich nicht nur auf obige 15 Tausend 

 Magyaren, sondern auf das ganze Königreich 

 bezieht. Wie es bei uns einzelnen armen Un- 

 garn mit diesem statistisch richtigen (?) Besitz 

 bestellt ist, dass wissen wir — leider — nur zu 

 gut. Mit einem Worte gesagt, durch dieses Ver- 

 fahren bekommen wir keinen richtigen Schluss. 



Wenn ich also die von diesem Beispiel ge- 

 wonnene Meinung auf die von Dr. Börig zu- 

 sammengehäuften Daten anwende, so muss ich 

 gestehen, dass der aus seinen statistischen Da- 



