■236 



e százalék már 8"G8-ra esett le) és ha csak Ke- 

 leti-Poroszországot tekintjük, a honnan 83 adat 

 van, ott a helyzet még tanulságosabb. A 83 

 varjugyomorból 33-ban volt egérnyom, a mely 

 összesen 40 darab egérre vallott, Kelet-Porosz- 

 országban tehát 1898-ban a varjak 39'8tío/o-a 

 egeret fogyasztott, holott egy évvel később e 

 százalék 0'82-re apadt 



Nos, kérdem, mire tanít bennünket e két adat 

 összehasonlítása? Arra, hogy igenis nagy súlyt 

 kell helyezni a közvetlen megfigyelésre, azaz 

 nemcsak súlyt kell helyezni, hanem kell, hogy 

 a gyomortartalmak vizsgálatában ez szolgáljon 

 alapul, mert a közvetlen megfigyelés utján szer- 

 zett tapasztalás adja meg majd a módot arra, 

 hogy az összekerülő adatokat helyesen megítél- 

 hessük. Mert hiszen ezek után most már nyil- 

 vánvaló, hogy az adatoknak tömege és rendszer 

 nélkül való összegyűjtése és az átlagnak meg- 

 állapítása olyan munka, a mely minden bizo- 

 nyossággal oda vezet, hogy végleges ítéletünk 

 egyedül attól fog függni, hogy véletlenül milyen 

 adatunk van több ? S azután a fő az, hogy nem 

 kerültek-e a varjak javára valló adatok olyan 

 vidékről, a hol a varjak kárt nem tehetnek, vagy 

 a hol a helyi viszonyok miatt csak is haszon- 

 tevésre vannak utalva, pl. csak rovart ehetnek, 

 mert egyéb nincs s az előbbi bőségesen van, 

 holott a kárukra valló adatok olyan helyről ke- 

 rültek, a hol a varjak a mezőgazdasági viszo- 

 nyok miatt csakis kárt tehetnek : ilyen adatok, 

 legyen akár a kár, akár a haszon nagyobb, nem 

 adnak igazságos és helyes átlagot, mert olyan 

 gazda, a kinek mindig csak a varjak okozta kár 

 jut osztályrészül, nem fogja nekem sohasem el- 

 hinni, hogy a varjú — hasznos is lehet. 



így tehát mindezekből kitűnik, hogy Eörig dr.- 

 nak 5148 adata, mely nagyon is esetlegesen 

 került össze, a varjak mezőgazdasági helyes 

 megítélése dolgában nem nyom a latban és 

 RÖKiG dr. példája szerint eljárva sohasem érhe- 

 tünk czélt. 



Minthogy pedig ez így van, a későbbi vizsgá- 

 lódásaimnál Eörig dr.-nak a vetési varjakra 

 vonatkozó adatait nem veszem ügyelembe s be- 

 érem a hamvas varjúra vonatkozó adatokkal. 



Jahr vorüber war, sank die Zalil auf 8"68o/o). 

 Und wenn wir blos Ostpreussen betrachten, von 

 wo wir 83 Angaben haben, so ist die Sache noch 

 lehrreicher. Von den 83 Krähenmägen waren in 

 33 Mäusespuren enthalten, welche 40 Stück 

 Mäuse andeuten: im .Jahre 1898 lebten also 

 39'86o/o der Krähen von Mäusen, ein Jahr spä- 

 ter fiel dieses Verhältniss auf 0'82 ! 



Nun frage ich, was lehrt uns die Vergleichung 

 dieser beiden Angaben? Das, dass wir auf die 

 \inmittelbare Beobachtung ein grosses Gewicht 

 legen sollen, d. h. wir sollen nicht nur Gewicht 

 legen, sondern es ist nöthig, dass bei der Ma- 

 genuntersuchung dies als Grundlage diene, denn 

 die auf Grund unmittelbarer Beobachtung er- 

 worbene Erfahrung gibt uns die Möglichkeit, 

 dass wir die zusammengebrachten Angaben be- 

 urtheilen können. Nach dem Angeführten steht 

 es fest, dass die Menge der Angaben, ihr un- 

 systematisches Sammeln, und die Peststellung 

 der Durchschnittszahl eine Arbeit ist, welche 

 jedenfalls dahin führt, dass unser Llrtlieil 

 einfacli von den zufälligen und in Mehrzahl 

 vorhandenen Angaben Abhängen wird? Und 

 dann fragt es sich, ob die Angaben, welche theils 

 zu Gunsten der Krähen dienen, nicht von einer 

 Gegend stammen, wo die Krähe gar nicht schäd- 

 lich Averden kann und wo sie zufolge der Orts- 

 verhältnisse nur zu nützen gezwungen ist, wo 

 sie z. B. nur bei massenhaftem Vorkommen 

 von Insekten leben können, denn anderes fin- 

 den sie nicht, dagegen die zu ihrem Nach- 

 theil dienenden Angaben stammen von solchen 

 Orten, wo die Krähen zufolge der landwirth- 

 sehaftlichen Verhältnisse nur schaden können, 

 solche Angaben, mag der Schaden oder der 

 Nutzen grösser sein, geben nie ein gerechtes 

 und richtiges Mittel, denn ein Landmann, der 

 immer von den Krähen nur den Schaden hat, 

 wird mir niemals glauben, dass die Krähe auch 

 nützlich sein kann. 



Aus allen dem wird es klar, dass Dr. Eöbig'b 

 5148 Angaben, welche auf eine nur zu sehr zu- 

 fällige Art zusammenk;iraen, bei der richtigen 

 Beurtheilung der landwirtlischaftlichen Bedeu- 

 tung der Krähen von keinem Gewichte sind, 

 und man bei Befolgung des Dr. EÖRio'schen 

 Verfahrens auch kein Ziel erreichen kann. 



Und indem sich dieses so verhält, ziehe ich 

 bei meiner späteren Besprechung jene Rö- 

 RiG'schcn Angaben, welche sich auf die Saat- 

 krähe beziehen, gar nicht oder nur wenig in 



