251 



soli millió palánta megmaradt s ez basznunk. 

 Dr. EöRiG azután kiszámítja saját vetésű ga- 

 bonája alapján (megfelelő szorzás, osztás és 

 megint szorzás utján i, bogy ez a haszon 35, ()()() 

 csengő márka. 



Ez a baszon azonban megint csak számtani- 

 lag helyes. Eörig dr. jól szorzott, de szorzásá- 

 nak alapját sívó futóhomokra helyezte. Nem két- 

 kedem, hogy a mit ő az ő vaijuiban megtalált, az 

 mind kártékony pajor, mind kártékony bagoly- 

 pille-hernyó, mind kártékony drótféreg nem lett 

 volna. 



Ismétlem, nem kétkedem benne, bár erre 

 a kétkedésre nagy okom volna, ha másért nem, 

 akkor legalább azért, mert ő tölgyfa zöld ilon- 

 czájának hernyóját még öszszel is keresi a vai'- 

 jakban. il. 84. I.) Pedig ez a rovarfaj köztudo- 

 más szerint már június elején bábozódik és 

 legfeljebb ji;lius közepéig rajzik, hogy az- 

 után legtöbb entomologus véleménye szerint 

 mint tojás (az én véleményem szerint pedig 

 mint 1— i' mm-nyi apró hernyó a tölgy kérge 

 alatt félrehúzódva) az őszt és a telet kihúzza. 



Okom volna a kétkedésre azért is, mei-t nem 

 minden pajor, nem minden bagolypille-hernyó 

 és nem minden drótféreg kártékony, holott ne- 

 künk — egy-két állatot nem számítva — még 

 nincs módunk, hogy a kártékony lárvát a kö- 

 zömböstől megkülönböztessük s így vájjon ki 

 tudja megmondani, hogy a varjugyomorban 

 talált kisebb-nagyobb és félig felemésztett pajor- 

 törmelék, a bagolypille-hernyójának fejtöredéke, 

 vagy a drótféreg egy kis testrésze melyik fajé ? 



Olyan pajoré, mely csak a korhadó, trágyás 

 részeken él, olyan bagolypille-hernyójáé, mely 

 valamely gyom levelén eszegetett-e, vagy olyan 

 drótféregé, a melyre a varjú valamely korhadó 

 fadarabban, vagy szintén rohadó növénj'ek kö- 

 zött bukkant ? Ismétlem, ezt nem kutatom : de 

 a szorzásainak végtelen sorát megelégelem már. 

 Itt megengedi Eörig dr., hogy segélyül hívjam 

 a közvetlen megfigyelést is és magam is szoroz- 

 zak egy keveset. Eörig dr. kimutatja, hogy a 

 varjú gyomrában egyszerre, tehát nem napon- 

 kint, átlag 17 drb pajor és bagolypille-hernyó 

 akadt és hogy naponkínt annak ötszörösét, azaz 

 vegyesen 85 drb pajort és bagolypille-hernyót 

 fogyaszt el. Ezzel szemben ne feledjük el, hogy 



Zi'u und darin liegt unser Nutzen. ])r. Eörig 

 berechnet darauf auf Grund eigener Anbauver- 

 suche (mit Hilfe zweier Multiplicationen und 

 einer Theilung), dass dieser Nutzen 3.'),()00 

 klingenden Mark entspricht. 



Dieser Nutzen ist abermal nur mathematisch 

 richtig. Dr. Eörig multiplizierte gut, doch der 

 Grund seiner Multiplication ruht auf bewegli- 

 chem Flugsande. Ich zweifle nicht daran, dass 

 was er in den Kvähenmägcn vorfand, alles 

 schädliche Engerlinge, schädliche Erdraupen, 

 schädliche Drahiwürmer waren. Ich wiederhole 

 es, dass ich daran nicht zweifle, obzwar ich zu 

 diesem Zweifel sonst grosse Ursache hätte, 

 wenigstens deswegen, weil er die grünen Eau- 

 pen des Eichenwicklers selbst noch im Herbste 

 in den — Krähen sucht (I, p. 84), wo doch diese 

 I Insektenart, wie allgemein bekannt, sich schon 

 j anfangs Juni verpupt und höchstens bis zur 

 Mitte Juli ausschwärmt, um dann nach An- 

 nahme der meisten Entomologen, als Ei (nach 

 meiner Annahme aber als 1 — â mm kleine 

 Eäuijchen unter der Einde der Eiche) den Herbst 

 und Winter zu verbringen. Zu dem Zweifel hätte 

 ich auch darum Ursache, dass nicht jede enger- 

 lingförmige Larve, nicht jede Erdraupe und 

 nicht jeder Drahtwurm schädlich ist, und \ov 

 einigen Thieren abgesehen, wir nicht imstande 

 sind, die schädlichen von den indiflerenten zu 

 unterscheiden. Und nachdem dies so ist, wer 

 kann da sagen, zu welcher Ai-t die im Krähen- 

 magen aufgefundenen und halbwegs schon ver- 

 dauten Engerliugreste, oder der Kopf einer Erd- 

 raupe, oder ein kleiner Körpertheil des Draht- 

 wurmes gehört? Gehört er solch einem Enger- 

 ling, welcher blos im vermoderten Holze, oder 

 von faulenden Pflanzentheilen lebt, oder solch 

 einer Erdraupe, welche an irgend einem Blatte 

 eines Unkrautes frass, oder solch einem Draht- 

 wurme, welchen die Krähe in morschem Holze, 

 oder unter faulenden Pflanzenresten antraf? Ich 

 wiederhole, dass ich diesem nicht nachforsche, 

 doch die endlose Eeihe der Multiplicationen 

 wird am Ende doch zu stark. Hier gestatte mir 

 Dr. Eörig, dass ich die unmittelbare Beobach- 

 tung zu Hilfe nehme und ein wenig selber — 

 nachmultipliziere. Dr. Eörig weist nach, dass 

 er in dem Kräbenmagen auf einmal, also nicht 

 pro Tag, durchschnittlich 17 Engerlinge und 

 Erdraupen fand und dass die Krähe täglich das 

 fünffache, also 85 Engerlinge und Erdraupen 

 verzehrt. Dem entgegen vergessen wir nicht. 



