■Ibi 



ben a ilol^ii. De mintbogy ezt rem lette, azért 

 szívesen adok neki igazat abban, hogy az az 

 .") és 24 mill ill lárv;i, a melyet összeszoroz, 

 igen sok. 



«Ezek a számok, úgymond üöuk; dr. ill. 

 846. 1.), rettenetes (ungeheuer) nagyoknak lát- 

 szanak, de a valóságnak még csak távolról sem 

 felelnek meg !» Igaza van ! Hiszen láttuk, hogy 

 rettenetes nagyok és hogy nem felelnek meg a 

 valónak még csak — közeli ól sem ! 



S ezzel immár végére értem a varjúgyomor- 

 adatok elemzéseinek. J\Iost már láttuk, hogy a 

 Rurig dr.-tól kimutatott haszon és kár, a mely 

 a varjak nyomán jár, légből kapott állitás, a 

 melynek igazolására a tudós szerző temérdek 

 sok táblázattal állott elő. 



Midőn kutatásait vizsgálgattam, részrehajlás 

 nélkül jártam cl. A ki fejtegetéseimre vissza- 

 gondol, belátja, hogy én ez ügyben nem vagyok 

 a varjú barátja, de nem a varjú ellensége sem, 

 hanem csak egyesegyedül birája. S e tisztemben 

 eljárva pártatlanul kimutattam, hogy Körig dr. 

 egyáltalában nem járt el helyesen, a mikor a 

 varjak ügyét a maga módja szerint akarta meg- 

 oldani. 



Adattömegéről kimutattam , hogy az nem 

 a «megfigyelések kifogástalan anyaga», mert 

 hiányzik belőle éppen a megfigyelés, a melyre 

 ő — mint láttuk — csakugyan teljes követ- 

 kezetességgel semmit sem hederit. Midőn te- 

 hát vizsgálatának ezen részével leszámoltam, 

 engedje meg Hörig dr., hogy az ő következteté- 

 séről is csak azt mondhassam, a mit ő lS98-ban 

 GiLMouR J.-ről mond (II. 96. 1.). Azt a következ- 

 tetést, a melyet Eörig dr. vizsgálataihoz füz, 

 megokoltuak semmi esetre sem tarthatom. Leg- 

 főbb hibája az, hogy hibásan összeszedett adat- 

 tömeg alapján ott akart általános érvényű Íté- 

 letet hozni, a hol az egyszerűen ki van zárva. 



VII. .// vurjiik iii('Zn(j(isi/tis/í(/i Jeh'iitiísége 

 hioioi/i/ti n/J'i/(}k iiliipjáii. 



Az előbb részletesen vázolt, megbírált adatok 

 után most már az a kérdés merül, hogy vájjon 

 a gyomortartalmak vizsgálata alapján lehet-e 

 remény, hogy a varjak hasznos, vagy kártékony 

 volta egyáltalában lesz-e megállapitliató? Hogj' 

 a remélt haszon, vagy a Fzenvodett kár nagv- 



gerlingra.le nicht j^aiiz in ( )iiIiiiiii,lí isi. l'a er 

 aller dies nicht that, so gelie icii iliiii gerne zu, 

 dass diese .") und 24 ^lillionen l.ar\in. welche 

 er zusainmenmultipliziert, selir viel sind, «Diese 

 /allien scbeiiieii iiiigelieuer liiicli, sagt Dr. Iv'i- 

 iiiG (II. p. ;54()), und docli ilitrjicii sie der \\'ii-k- 

 lielikeit nocii bei weiten Jiiclit entsprechen.» J'jr 

 hat recht I Wir sahen ja, dass sie ungeheuer 

 hoch sind und dass sie der Wirklichkeit, be- 

 sonders näher besehen, nicht entsprechen. 



Und hiemit wäre ich an das Ende dei- Magen- 

 iiihaltanalysen gekommen. Wii- sehen ijun, dass 

 der von Dr. Pn'lniü ausgewiesene Nutzen und 

 Schaden der Krähen und zu dessen Begründung 

 der gelehrte Verfasser eine enorme Menge von 

 Tafeln construirte, eigentlich aus der Luft hei- 

 gegriffen ist. 



Bei der liesprecliung seiner Untersuchungen 

 verfuhr ich unparteiisch. Wer aut meine Er- 

 wägungen zurückdenkt, wird einsehen, dass ich 

 weder ein Freund, "och ein Feind, sondern un- 

 parteiischer Richter der Krähe bin. Und als 

 solcher habe ich parteilos den «Bew^eis geführt», 

 dass Dr. Rörig's Vorgehen, in dem er die Frage 

 auf seine eigene Art lösen wollte, durchaus 

 nicht richtig war. Ich habe nachgewiesen, dass 



': die Menge seiner Angaben kein «einwandsfreies 

 Beobachtungsmaterial» sei, weil daraus eben — 

 die Beobaclitung fehlt, worauf er, wie wir es 

 sahen, consequent gar kein Gewicht legt. In- 

 dem ich also die Kritik dieses Theiles seiner 



I Forschung schliessc, gestatte mir der kais. Eeg.- 

 Rath Prof. Dr. Rörig, dass ich von seiner Fol- 

 gerung ebendasselbe sagen kann, vvas er im 

 •Jahre IS98 von J. Gilmour sagte (II. 96). Ich 

 kann diese S(-hlussfolgerung, welche Dr. Rörig 

 an seine Untersuchung knüpft, auf keinen Fall 

 als begründet erachten. Sein grösster Fehler 

 war der, dass er auf Grund irrig gehäufter An- 

 gabeudiirt ein allgemein giltiges Urtheil schöj)fen 

 wollte, wo dies eben vollkiuniucn nusgeschlos- 

 sen ist. 



VII. I>ic lit 11,(1 iri i-l,harh(i ftliclic Urdciitii ikj inif 

 (h-iiiid l)i()Jo(/i,srli/'r .Ihtlrii. 



Nach der gründlichen Besprechung der ange- 

 führten Daten, taucht die Frage auf, ob Hoff- 

 nung vorhanden ist, dass man auf Grund der 

 Mageninhaltuntersuchungen die Nützlichkeit 

 oder Schädlichkeit der Krähen überhaupt fest- 

 stellen kann? Dass durch die Krälienmagenun- 

 tersuchungen die Grösse des erwarteten Nutzens 



