358 



lálók a magból nem tilnék ki, azt más anyagból 

 pótolja. Hogy ez a más táplálék mi legyen, 

 abban a varjú válogatós ngyan, de szükség pil- 

 lanatában jó lehet minden : ma friss nyúlhús, 

 holnap lótrágya is jó ; ma pompás kukoricza- 

 szem bővében, holnap egy darab hurkabör, ma 

 halhús, liolnap nádtörmelék, ma egynéhány jó 

 termetes pajor, holnap az üres pelyva, ma egy 

 csomó bogár, holnap egy rozsdás gomb stb. 



A ki ezt a lehetetlennek látszó sorozatot foly- 

 tatni akarja, az nézze meg Rörig legutóbbi dol- 

 gozata (II ) tábláin a jegyzet-rovatát és meggyő- 

 ződik, hogy a világon nincs semmi, a min a 

 varjú nem próbálná ki gyomra emésztő erejét. 



Hogy a varjú magevő természetének eme 

 módosítása mióta van meg, azt természetesen 

 nem tudom, de hogy a gazdasági viszonyaink 

 okozhatták, az nyilvánvaló, valamint nyilván- 

 való az is, hogy csakis ez a módosítás tette lehe- 

 tővé, hogy az állandóan nálunk marad, akár 

 mint helyet változtató, akár mint kdliorló 

 madár.* 



Egy további figyelembe veendő mozzanat a 

 varjú fészkelése. A varjú ott fészkel, a hol fészke 

 és élelme dolgában biztosítva van. De első sor- 

 ban a fészkelés helye a mértékadó. Az néha mel- 

 lékes, hogy ilyen tájon nincs állandóan elég 

 tápláléka : ha fészke biztonságban van, szárnyá- 

 val majd megszerzi a gyomrának valót is. 



Ezzel szemben vegyük szemügyre azt, hogy 

 a tágabb értelemben vett mezőgazdasági viszo- 

 nyok nem mindenütt egyformák : itt mindenek- 

 előtt a természeti viszonyok a mértékadók. 



A hol a talajviszonyok kedvezők, ott helyén 

 van a szűkebb értelemben vett mezőgazdaság 

 valamely ága, de a hol a talajjal szemben az 

 ember kézi munkája hiába való volna, ott igyek- 

 szik a kinálkozí) természeti őserőt úgy értékesí- 

 teni, a hogyan lehet: megmarad az erdőgazda- 



Samenfutttr nicht genügt, sie dasscllic mit ande- 

 rem Material ersetzen kann. Was dieses andere 

 Material sein kann, darin ist die Krähe wühle- 

 risch, doch in den Tagen der Noth ist ihr alles 

 gut ; heute frisches Hascnfleisch, morgen ist ihr 

 auch Pferdemist gut : heute prächtige Maiskör- 

 ner in Fülle, morgen ein Stück Wursthaut : 

 heute Fisch, morgen Scliilfreste : heute einige 

 stattliche Engerlinge, moi-gen leere Spelzen : 

 heute eine Menge Käfer, morgen ein rostiger 

 Hosenknopf. Wer diesen fürunniöglieh erschei- 

 nenden Speisezettel weiter fortsetzen will, der 

 mag in Dr. liÖRtc's neuester Arbeit (H), in den 

 Bemerkungen seiner Tabellen nachsehen und 

 wirdi-ieh überzeugen, dass es auf der \\\\t nichts 



giebt, woran die Krähe die Y 



ci'iliiunn' 



skiaft 



ihres Magens nicht versucht. 



Seit wann diese samenfressende Natur der 

 Krähe eingeschränkt ist, weiss ich natürlich 

 nicht : doch dass dies eine Folge unserer land- 

 wirthschaftlichen Verhältnisse ist, das ist offen- 

 bar, wie es auch offenbar ist, dass nur die Ein- 

 schränkung es möglich macht, dass die Krähe 

 bei uns ständig \crbleibeu kann, thcils als sei- 

 neu AVohnort ändcrndei-, theils als Strichvogel.* 



Ein andeier, in Betracht kommender Mo- 

 ment ist das Nisten der Krähe. Die Krähe nistet 

 dort, wo ihr Nest und ihre Nahrung gesichert 

 sind, doch ist vor allem der Nistplatz mass- 

 gebend. Es ist manchmal Nebensache, dass sie 

 in solcher Gegend nicht genug Nahi'ung hat : 

 wenn ihr Nest einmal gesichert ist, so wird sie 

 sich mit Hilfe ihrer Flügel das für den Magen 

 Nöthige schon verschaffen. 



Hier ist dann zu berücksichtigen, dass die im 

 weiteren Sinne genommenen landwiithschait- 

 lichen Verhältnisse nicht überall gleichförmig 

 sind. 



Wo die Bodenverhältnisse günstig sind, dort 

 ist irgend ein Zw'eig des Landbaues im engeren 

 Sinne genommen am Platze, doch wo die Arbeit 

 der Menschenhand zu schwach wäre, dort ver- 

 sucht der Mensch die Urkräfte der Natur so wie 

 möglich auszunützen : er bleibt bei der Forst- 



* Köbig dr. Észak-Németor-szágra a linmv.is és a. 

 fekete varjut viiudoiiiiadániak tartja. (11. 'M'i. 1.) Ez, 

 ha jól fontolom meg a dolgot, szintéu a varjú luiig- 

 evő természete uiellett vall. A magas északon csak 

 úgy akadna némi vad. mint akár déübb tájon, de 

 mag már nein akad annyi s e magliiány az, a mi a 

 vai'jut télen a havas észaUról Iclelé. a inagti-ruiesztti 

 délre szorítja. 



* ])r. Iíökk; liíilt dio Nebel- nini l.'alicnkrälie i'ür 

 Norddeutschland für einen Zugvogel (II., ]>. 30^). 

 Wenn icli dies überlege, so zeugt das für die samen- 

 fresscndo Natur der Krähe. Tm hohen Norden lande 

 sie eben so \\'ild, wie in den südlicheren (legenden, 

 jedoch Samen liiulct sie nicht, und es ist der Samen- 

 mangel, welcher die K)-ähe im Winter vom eisigen 

 Niprden nach ilem Kanicnbaiicn<len Süden dfängt. 



