262 



elől menelciiliii : ilo — mini hitdik 

 iH'Ui is szurui iiiüst mv'' a vadra. 



Már most ha ilyenkor történik a gyomorvizs- 

 gálat. látjuk, mennyire nehéz dolog a talált 

 gyomortartalomról visszafelé az élet viszonyaira 

 következtetni és kideríteni, hogy a varjútáplálé- 

 kül levő növényi részek, magvak, valamint az 

 állati eredetűek is, mi módon kerültek a varjúba: 

 tett-e ezzel kárt, vagy hasznot, vagy egyiket 

 sem ? 



A helyi viszonyok igen gondos, figyelmes 

 vizsgálódása, a közvetetlen megfigyelés segíthet 

 és vethet némi halovány világosságot a varjak 

 táplálkozásának viszonyaira, de teljes világossá- 

 got nem fog vetni. Hogy pedig a találtj gyomor- 

 tartalom a kárnak pontos számokban kifejezhető 

 nagyságát nem adja, az az előadottak alapján 

 nyilvánvaló. 



Ez az első évszak, következik a tél. 



Mig az előző évszakban a varjú-sereg csak 

 messziről kerülgette az embert és legfeljebb gaz- 

 daságába tört : télen át közelébe húzódik, háza 

 táján él és nem egyszer — noha lopva csak 

 a házi állatokkal egy koszton van. Ez utóbbival 

 kevés kárt tesz a gazdaságban ; másutt meg nem 

 tehet. 



A fagyott, sokszor hólioritotta vetéshez hozzá 

 nem fér és legtölibnyire már nem is neki 

 való az, mert már őszszel megizmosodott s a 

 varjúra nézve hasznavehetetlenné vált. De nem 

 is tanyázik a varjú már a földeken. Melegebb 

 najjokon a kaszálókon keresgél, hidegebb idők- 

 ben a gazdasági épületek és a kisebb községek 

 házikói között, majdnem mindenütt a trágya- 

 vagy a szemétdombok táján kapargál és az utak 

 mentén kutat és keresgél, a miből úgy a hogyan 

 megélhetne. Itt látjuk az igazi czigány termé- 

 szetét. 



Valóban egészséges vadban kárt nem tesz, de 

 egérben sem tehet, mert az most keveset van 

 künn s ha valamely enyhébl) najjon mégis kijön. 



lier Kríihc zu verlicrgcn. .\bor die Kriilie ist, wie 

 wir sahen, auf das Wild jetzt inu'h garnii-hl 

 angewiesen. 



Wenn nun die Mageiiunteisuchuug zu sol- 

 cher Zeit geschieht, sehen wir. wie schwer es 

 ist, aus dem gefundeneu Mageiiinhalt in die 

 Vergangenheit zurück zu folgern, auf dir \ er- 

 luLltnisse des Lebens zu schlicssen und fest- 

 zustellen, welchen Ursprunges die Kriilienuah- 

 rung bildenden pHanzlicheu Bestandthoile, Sa- 

 men, so auch die tliicrischen sind und auf 

 welche Weise sie in die Krähen gerietheu: i>b 

 dadurch ein Nutzen oder Schaden entstand, 

 oder keines von beiden. Die soi-gsame, auf- 

 merksame Untei'suchung der lokalen Verhält- 

 nisse, dann die unmittelbare Beobachtung kann 

 wohl ein sclnvaches Licht aiif die Ernährungs- 

 verhältnisse der Krähen werfen, aijer vollkom- 

 men wird sie dieselbe nicht beleuchten. Und 

 dass der gefundene Mageninhalt eine in Ziffern 

 pünktlich ausdrückbare Grösse des Schadens 

 nicht geben kann, ist aus dem Gesagten wolil 

 ersichtlich. 



Das ist die erste Jahreszeit, uun folgt der 

 Winter. 



Während das Krähenheer in der ersten -Tah- 

 reszeit den Menschen nur von der Ferne be- 

 obachtete, und sich höchstens in seine Land- 

 wirthschaft traute : zieht es sich iui \\'inti'i- in 

 seine nächste Nähe, treibt sich um sein Haus 

 herum und lebt, wenn auch verstohlenerweise 

 von der Nahrung unserer Hausthiere. Mit dem 

 letzteren schadet sie der Landwirthschaft we- 

 nig, und anderswo kann sie nicht schaden. Die 

 eingefrorene, oft vom Schnee bedeckte Saat er- 

 reicht sie nicht, und öfters ist letztere so weit 

 entwickelt, dass sie der Krähe nicht mehr ent- 

 sjDricht, denn oft wächst die Saat schon im 

 Herbst so weit, dass sie für die Krähe unbenutz- 

 bar wird. Und die Krähe bleibt auch nicht melir 

 auf den Feldern. In den wärmern Tagen sucht 

 sie auf den Wiesen herum, in den kälteren aber 

 zwischen den landwirthschaftlichen Gebäuden 

 und den Häuserchcn kleinerer Ortschaften : sie 

 scharrt fast immer auf dem Düngerhaufen. 

 fiirs<-lit und sucht lä.iigs den Fahrwegen etwas, 

 von dem sie ihr Leben fristen konnte. Hier 

 sehen wir ihre wahre Zigeunei-natur. 



Dem wirklich gesundem Wilde schadet sie 

 jetzt nicht, doch auch der Fcbhnaus nicht, denn 

 diese verbleibt wenig diaussen und wenn sie 

 an mani-iieh wiirnieren Taireu aus ilireni hiu-lie 



