208 



közvetlen megligyclcs. Meri lia u kár megszűnt, 

 de nem azért, mert a hernyókat a varjak ették 

 meg, hanem azért, mert azokat vagy valami 

 apró ellenségük (gomba, vagy élősködő állat) 

 tette tönkre, vagy mert épen letelve az idejük, 

 i)ebábozódtak, kikeltek és eltűntek, akkor azt 

 senki sem fogja a varjak javára irni. Magam, 

 ismétlem, ilyen esetet nem láttam és feltétlen 

 megbizhatíí adatot nem is olvastam. 



Ha pedig ez így van s a varjú csak annyi 

 rovart eszik, hogy a megmaradó része mégis 

 ártalmamra vau, akkora varjú hasznos munkája 

 csekélyebb értékű. Ha a télen leégő házam meg- 

 mentésére a jó felebarátim segítségemre sietnek 

 s a tüzemnél megmelegednek, az épen úgy nem 

 haszon reám nézve, mint nem haszon az, a 

 mikor a czukorrépámat a répabogarak százezrei 

 tisztára megeszik, de a bogár néhány ezrével a 

 varjak is jóllaknak. 



Viszont, ha kevés a bogár, akkor megint úgy 

 áll a dolog, hogy a varjú nem törődik az 'úyeu 

 helylyel, a hol a táplálék szerzése sok fáradság- 

 galjárna, hanem oda száll, a hol bőségben élhet. 

 S így történik meg azután, hogy a kevés bogarú 

 helyen 4 — 5 év alatt a kártévők háborítatlanul 

 annyira elszaporodhatnak, hogy csapásszámba 

 mennek. 



De ez csak a külső tények megfigyelése. A ren- 

 delkezésünkre álló adatok azt mutatják, hogy 

 egy-egy varjú 50 drb pajort, 5-50 drli levélsodró 

 hernyót, 211 drb drótférget, 46 drb bagolypille- 

 hernyót, 28 drb pattanó bogarat (a drótféreg ki- 

 fejlődött bogarát), 57 drb nagyobb légyuyüvet, 

 150 drb alkalmasint apróbb termetű trágya- 

 bogarat, 56 drb egész hamvas vinczellérbogarat, 

 92 darab ugyané fajú bogárnak a törmelékét, 

 27 drb ép cserebogarat stb. ehetik meg.* E szá- 

 mok bizonyára azt jelentik, hogy a varjak sok 

 rovart esznek, de semmiesetre sem azt, hogy a 

 varjú egj'-egy nap eszik annyit. A lelövés pilla- 

 natában a felsorolt rovarmennyiség benne volt 

 a varjú gyomrában, de hogy hány nap óta, vagy 

 helyesebben mennyi idő alatt szedődött az 

 annyira össze, azt megtudni nehéz. 



* lí számokat Rurig és Hoi.luun'í; doktoroknak 

 többször említett dolf'ozataiból vottom. 



isi ilic iiniiiillelliiin líeoliac'lil IMII,' iiiiiiilljilir- 

 iic-li. l)i'iiii wrim (1er Schaden aufgehört liât, 

 jedueli nil-lit deswegen, ^veil die Krähen die 

 Eaupen aiifldauliten, suiideni deswegen, weil 

 letztere irgend ein kleiner Parasit d'il/, nder 

 Tliiei-) vernichtete, oder id)cr weil ihre Zeit um 

 war, sie sieh ver])upten und später ansehwärin- 

 tcn : so wird das Niemand den Krähen zuschrei- 

 ben. Ich selbst habe noch keinen solchen Fall 

 erlebt und habe auch von keinem einwamlfreien 

 Fall gelesen. 



Und wenn das so ist, dass die Krähe nur so 

 viel Insekten vei-tilgt. dass der bleil)ende Rest 

 noch immer scliailet, so ist die nutzbi-ingende 

 Arbeit del- Krähe sofort minderwertliig. \Venn 

 zur lîettung meines, im ^\'iuter abbrennenden 

 Hauses meine Nachbarn herbeieilen und sich 

 bei meinem Feuer wärmen, so ist das für mich 

 elienso wenig Nutzen, wie es auch kein Nutzen 

 ist, wenn meine Zuckerrübe von Tausenden 

 von Piüsselkäfern ganz abgefressen wird, an den 

 Käfern alier sich auch die Krähen gütlieli thun. 



Wenn es dagegen nur wenige Insekten giebt, 

 so verhält sich die Sache wieder so, dass sich 

 die Krähe um einen solchen Ort, wo die Be- 

 schaffung ihres Futters nur mit grosser Mühe 

 möglich, wenig kümmert. Sie zieht dahin, wo 

 sie im Überflüsse leben kann. Und so kommt 

 es, dass auf einem gegebenen Orte, wo es nur 

 wenige Insekten gab, diese sich ungestört 

 während 4 -5 Jahren so vermehren, dass sie 

 zur Plage werden. 



Das ist l)l(is die Beobachtung der äussern 

 Thatsacheu. Die uns zur Verfügung stehenden 

 Angaben weisen nach, dass eine Krähe auf ein- 

 mal 50 Engerlinge, 550 Wickler ( — ?)raupen, 

 211 Drahtwürmer. 46 Erdiauiieii, 28 Schnell- 

 käfer, 57 grössere Fliegenpuppen. 150 Stück 

 wahrscheinlich kleinere Mistkäfer, 56 ganze 

 Lappenrüssler, und Reste von !)2 Käfer dersel- 

 ben Art, 27 Maikäfer verzehren kann.* Diese 

 Zahlen bezeugen gewiss, dass die Krähe viele In- 

 sekten fressen, aber keineswegs das, dass die 

 Krähe an einem Tag so viel frisst. Im Momente 

 des Abschiessens waren die aufgezählten Men- 

 gen wohl in den Mägen der Krähen, doch seit 

 wieviel Tagen, oder während welcher Zeit sie 

 sich dort so a,nsammelten, das zu wissen ist 



* Diese ZaJik'ii cntniiiim it-li den Dr. liöRio'scheii 

 und Dr. HoLLRCNu'sc-lien Arbeiten, web-lie ieli fn'iliev 

 uiigel'ührt habe. 



