269 



tiogy cKiikufíyan nera cp;y iiiiin nuiiiiyiség, 

 firról egyszerű etető kísérlettel győződünk meg. 

 Magam e ezélra tyiikot használtam, mert tél köze- 

 pén más rovarevő szárnyasom nem volt. A varjú 

 és tyúk gyomra nagyjából egyforma, de már táp- 

 lálkozásuk viszonyai nem egyformák ; végre is a 

 tyúk nem követi a varjú ragadozó természetét, 

 eleven gerinczest nem bánt s ebből következik, 

 hogy emésztésének lefolyása is más ; de mert vo- 

 varevő is, azt hiszem, hogy az alábbi két etető- 

 próba elég világosságot vet az itt fölvetett kér- 

 désre. 



1901 január 5.-én két tyúkot zártam el, a 

 mely 5.-én, 6.-án és 7.-én búzát, árpát és tiszta 

 homokot kapott. A tyúkok csak a búzához nyúl- 

 tak. Január 8.-án mindenik tyúk iO — 30 darab 

 cserebogarat és 30 — ;íO drb bundásbogarat (Ce- 

 tonia hívta) kapott, a mely megelőző nap es- 

 téjétől vízben ázott. A tyúkok, minthogy aznap 

 búzát még nem kaptak, neki estek a bogaraknak 

 s egy részöket elfogyasztották : a többi az ázás 

 ellenére szétpergett. Utána pedig búzát kaptak. 

 Másnap, 9.-én a tyúkok ürüléke tele volt a bo- 

 garak keményebb részeinek törmelékével, 10.-én, 

 a megelőző nap délutáni 5 órájától a másnapi 

 10 óráig szedett ürülékben még van bogár-tör- 

 melék. 



Az ugyanaznap leölt egyik tyúk begyében 

 már csak tiszta búzát, ellenben a zúzájában 

 tartalmának mosásakor bogártörmelék nyomait 

 találtam, de olyan jelentéktelen és parányi nyo- 

 mokban, hogy ha nem tudtam volna, hogy a 

 tyúk zúzájában az is fordulhat elő, bogártörme- 

 léknek nem néztem volna. A január 11.-én leölt 

 tyúk begye és zúzája tiszta volt. A következő 

 két tyúkot január 21. -étől január :26.-áig elébb 

 tiszta búzával tartottuk, mert az egyik beteg 

 volt és rosszul emésztett : -11 .-én mind a kettő 

 25 — 25 drb cserebogarat, 30 — 30 drb bundás- 

 bogarat és 10 — 10 drb vinczellérbogarat kapott, 

 a melyet alapos felázás ^ égett már ib.-én lefor- 

 ráztunk. 28.-án leöltük a két tyúkot. Mindkettő- 

 nek zúzájában bogármaradék volt : az egyiknek 

 begyében egy ép cserebogarat, míg a másikéban 

 7 drl), majdnem ép cserebogarat, több bundás- 



Aqiiüa. Vin. 



schwer, l'ass cs nicht \iiu cinem l'age stammt, 

 davon übeiv.eugte ich mich im vergangenen 

 Winter mit einem Fütterungsversuch. Ich hielt 

 zu diesem Zweck Hühner, weil ich in der Mitte 

 des Winters über keinen anderen Vogel verfügte. 

 Der Magen der Krähe und der Henne ist gleich- 

 gebaut, doch ihre erniihruugsverháltuisse sind 

 nicht die gleichen, denn die Henne befolgt 

 nicht die räuberischen Gewohnheiten der Krähe, 

 greift lebendige Wirbelthierc nicht an und 

 daraus folgt, dass ihre Verdauung auch eine 

 andere ist ; doch weil sie auch Insekten frisst. 

 glaube ich, dass die beiden Fütterungsversiiche 

 genug Licht auf die hiei- aufgeworfene Frage 

 werfen. Im Jahre 1901 Hess ich am 5. Januar 

 2 Hühner einsperren, welche am 5., 6., 7. Januar 

 mit Weizen und Gersten gefüttert wurden und 

 frischen Samen bekamen. Die Hühner fi-assen 

 nur den Weizen. Am 8. Januar bekam jede 

 Henne 20 Stück Maikäfer und 30 Cetonia hirta, 

 welche ich tagszuvor in das Wasser einweichen 

 liess. Da die Hühner an diesem Tage noch 

 keinen Weizen bekamen, machten sie sich sofort 

 über die Käfer und nahmen ein Theil davon 

 zu sich, der andere Theil aber, weil die Käfer 

 immerhin noch i'echt hart waren, wurde nur 

 zerbröckelt. Nachher bekamen sie Weizen. Am 

 andern Tag, am 9-ten, waren die Hühnerexcre- 

 mente voll mit den klein zerstückelten härteren 

 Theilen : am 10-ten waren in den Excrementen 

 von 5 Uhr tagszirvor bis 10 Uhr des anderen 

 (10) Tages noch immer Käferreste. Und in dem 

 Kröpfe der an demselben (10.) Tage abgeschlach- 

 teten Henne fand ich blos reinen Weizen, im 

 Kaumagen dagegen fand ich noch Spuren von 

 Käfertheilen, jedoch in solchen bedeutungs- 

 losen, winzigen Spuren, dass wenn ich nicht 

 gewusst hätte, dass im Kaumagen auch so etwas 

 vorkommen kann, die Eeste kaum für Insekten- 

 reste gehalten hätte. Der Kaumagen und der 

 Kropf der am 1 1 . Januar geschlachteten zwei- 

 ten Henne war ganz rein. Die zwei folgenden 

 Hennen liess ich vom 21. bis 26. Januar zuerst 

 mit reinem Weizen füttern, weil eine Henne 

 kränklich war und schlecht verdaute : am 27. be- 

 kamen beide je 25 Maikäfer, je 30 Cetonien 

 und je 10 Lappenrüssler (Otiorrhynchus ligu- 

 stici), welche ich, damit sie gründlich aufweichen 

 schon am 25. abbrühen lieas. Am 28. liess ich 

 die beiden Hühner abschlachten. In beiden 

 Kaumägen waren Käferreste : im Kröpfe der 

 einen war ein ganzer Maikäfer, während in dem 



85 



