mi 



sávíil jKitoUiiitod meg: Impiy ('■liclcuiliöl fiikadó 

 szeretettel I- eli közeledned mindnyájunk szülő 

 anyjához, a természethez, mely alkotó, de rom- 

 lioló hatalmával is oktat, vezérel, hogy meg- 

 találhassad a magad és cseléded kenyerét, liazád 

 földjén i)oldogulásodat. 



Te vagy az, a ki elveted a jnagot, látíxl csírá- 

 zását, a zsenge palánta első kihúvását; a ki 

 megfigyeled növekedését el a megérésig : látod 

 láhas ji)szágodnak, majorságodnak életre keltét, 

 növekedését, megerősödését ; de látod minden- 

 nek vesztét, elsatnyulását, kimaradását is : ke- 

 resed az okot: — néha meg is találod, néha 

 nem. Ea ha nem találod, akkor kezdődik azok- 

 nak a kötelessége, a kik tudásuknál, tapaszta- 

 lásuknál fogva megad- 

 hatják a felvilágosítást, 

 a mint megadom Te- 

 néked én az ég mada- 

 rainak hasznáról és ká- 

 ráról a mezőgazdaság- 

 ban. 



Fogadd a felvilágo- 

 sítást oly szeretettel, a 

 minővel nyújtom. 



""*-' 



A madárképeket egy 

 derék magyar itjú, 

 CsÖRGBY Titusz, mellet- 

 tem készítette. Benne elevenen lüktet a termé- 

 szet iránti szeretet és ezt képeiben ki is tudta 

 mondani. 



írtam Budapesten, a Magyar Madártani Köz- 

 pontban, 1901 ú év napján. 



A magyar nép és a madár. 



A jiplduheszéd taju/s/ir/tefe/i'i. 



Nem igen van a földkerekségnek oly népe, a 

 mely a madár életének megvigyázásában és^raa- 

 gyarázásálian vetekedhetnék a magyarral. 



Nagy mondás ; de be is bizonyítjuk. 



A nép tudása és bölesesége őseredetű példa- 

 beszédben nyitja legszcbli virágát: a példabeszéd 



Pilii-iiő jiilií'iszkák. — Kiilieiidr KeR|.]i]if,if(.r 



nur ihucli Sfliiirl'c des \ rr.staudes vermehren 

 kannst; dass Du nur uiil de r. dem Verständ- 

 nisse entspringenden Liebe, unser aller Mutter, 

 der Natur nahen darfst, welche Dich mit ihrer 

 schaffenden, aber a neh zerstörenden Macht be- 

 lehrt und leitet, damit Du dein eigenes Brod 

 nnd jenes deines Hausgesindes erwerben kannst 

 und so auf der Scholle des ^'aterlandes auszu- 

 harren veimagst. 



Du säest den tíameu, siehst den Keim, das 

 Erscheinen des zarten Sprösshngs ; Du siehst 

 das Werden, das Wachstlnnn, das PL-staiken bis 

 zur Ernte ; Du siehst die Geburt deines Haus- 



gethieres, sein Wachsen, sein Erstarken 



Du siehst aller auch das Verkommen, das Aus- 

 iileiben all' dessen ; Du forschest nach der Ur- 

 sache, bald findest Du 

 sie, oft aber auch nicht. 

 Und wenn nicht, dann 

 .-,^ beginnt die Pflicht .Je- 



ner, die vermöge ihrer 

 Erfahrung, ihres Wis- 

 sens Dir die Aufklä- 

 rung geben können, wie 

 ich sie Dir über den 

 Nutzen und Schaden 

 der Vögel hier ertheile. 

 Empfange sie mit 

 derselben Liebe, mit 

 welcher ich sie Dir 

 überreiche. 



Die Bilder hat ein 

 junger, wackerer Un- 

 gar, TiTus CsÖRGEY, an meiner Seite verfertigt. 

 Er ist erfüllt von der Liebe zur Natur und hat 

 dies in seinen Bildern auch zum Ausdrucke 

 gebracht. 



Budapest U. 0. C. zu Neujahr lUUJ. 



Das ungarische Volk und der Vogel. 

 Die Lehren aus rleiu Sprirlncurfe. 



Es giel)t kaum ein zweites Volk auf dem Er- 

 denrund, welches sich in der Beobachtung und 

 Erklärung des Vogellebens mit dem ungarischen 

 messen könnte. 



Das besagt viel, kann aber auch bewiesen 

 werden. 



Das Wissen und die Weisheit des Volkes öffnet 

 in den uralten Sprichwörtern seine schönsten 

 Blüten; das Sprichwort ist so zugleich dieZeu- 



