286 



7. Az ó'szapó-ezinege csorocskeje ezekhez l<t''- 

 pest csak egy petty: de így jó, mert csak ilyen- 

 nel szedheti ki a legfinomabb ágacskák hónaljá- 

 ban megbúvó apró bogárságot. 



8. A kecskefejő csőre picziny, de annál öblö- 

 aebb a szája : ha kitátja, mint valami kamzsa- 

 háló, úgy tátong és igaz, hogy evvel foghatja 

 csupán az éjjel járó -röpülő bogárságot. 



9. A harkály csőre meg olyan, mint az ács 



7. Sc]ni'aiiz))U'itii' : der Schnabel ist mit dem 

 vorigen verglichen ein Körnchen, muss aber so 

 beschaffen sein, um die Insekten aus den Gabe- 

 lungen der feinsten Zweige hervorzuholen. 



8. Ziegenmelker, eigentlich Nachtschwalbe ; 

 der Schnabel ist klein, die Mundspalte riesig ; 

 wird sie geöffnet, gähnt si(' wie ein Kätscher ; 

 aber zum Fang der in der Nacht fliegenden In- 

 sekten ist sie wie geschaffen. 



12^ "^^ 



13 



Madárfejek. — Vogelköpfe. 



csapoló fejszéje, mert csak vágással juthat el a 

 korhadó fában rejlő kukaczhoz, a fa nyüvéhez. 



lü. A mcza csőre ismét lapos, szélein resze- 

 lős, egészen arra van alkotva, hogy eledelét a 

 vizek zavarosálx'il kiszűrögesse. 



11. A (lankasiráUi orra kitűnően arra van 

 alkotva, hogy a vizek színéről szedegesse a fel- 

 vetődő vizilwgárságot ; de a hol tömegesen fész- 

 kel, eljár nagy buzgalommal az eke nyomán is : 

 ekkor nagy áldás. 



9. Specht ; der Schnabel ist wie die Lochaxt 

 des Zimmermannes, weil der Vogel nur durch 

 Aushacken des morschen Holzes seine Beute 

 erlangen kann. 



10. Eule; der Schnabel ist flach, seitlich ge- 

 ziihnelt, so geformt, um die Nahrung aus dem 

 Wasser seihend zu erlangen. 



ii. Lííchiiiöve ; der Schnabel zum Aufgrei- 

 fen der Nahrung von der 

 schaffen. 



Wasserfläche ge- 



