313 



történt. Hartlaub dr.-uak Leverkühn úrhoz 

 intézett levelei ellenben, melyek ama báutií 

 részleteket tartalmazzák, 1891-hü], «öt IVW-hòì 

 vaunak keltezve.^ Hartlaub tehát 52, illetőleg 

 61 évvel ama kiráiidulás és liarminczhét évvel 

 Pi'léiii/i italála után kéjies volt a legádázabb 

 ijijülöll'ödé^ri', a leysúli/osabb bfcsűlclí^érlésre, 

 a nélkül, hoi/ii (i:l eímcfleii h'iijinjii'l /.s /»c//- 

 okolta volna. 



Már ez utóbbi körülménynek is csak az a ha- 

 tása lehet, hogy azok a gyűlölködő szavak nem 

 érhetik Petényit, hanem inkább azok >izcrzó'jére 

 szállnak vissza. 



E dolgot természetesen közelebbről kell tái-- 

 gyalnom. 



A LEVERKÜHN-féle emléksorok megjelenése 

 után azonnal — és megvallom kemény szavak- 

 kal — felszólaltam LEVERKÜHNnel szemben és 

 'lényeket követeltem tőle. Egyik válaszában azt 

 mondja Leverkühn ür, hogy Haktlaub gyűlöl- 

 ködő szavai bizonyára tényekre tániaszkodiiak ; 

 újabb, nagyon éles hangú követelésemre ellen- 

 ben csak annyit kaptam feleletül, hogy niost 

 már bizotiji nem leiwt tényeket clölcrendeni ! 



Mint Petényi biografusának most már nekem 

 becsületbeli kötelességem, hogy tényeket elő- 

 teremtsek s azt meg is teszem a következőkben. 



Mint föntebb láttuk, minden okunk meg van 

 arra, hogj- HECKELben Petényi haláláig és az- 

 után is Petényi barátját lássiik. Sem Kubinyi 

 Ferencznél '^ sem az általam ismert levelekben 

 legkisebb nyoma sincs valami egyenetlenkedés- 

 nek, a mi pedig okvetlenül meg lenne, ha Pe- 

 tényi rászolgált volna a Hartlaub dr. rossz- 

 hiszemű leírására. 



Kollár, a bécsi Hof-Naturalien-Cabinet igaz- 

 gatója, Heckel főnöke és felesége révén Petényi 

 vérrokona, soha viszálykodásról nem szólt. 

 Kollár nejének Petényihez intézett leveleiben 

 sincs ilyennek nyomai 



Natterer József marad még hátra, mint a 

 kinek fiai a kirándulásnak közvetetlen részesei 

 voltak. A szerencsés véletlen úgy akarta, hogy 

 Natterer .Józsefnek ez a döntő fontosságú le- 

 vele megmaradt s így hangzik : 



' Leverkühn 1. c. pag. 340, a kivonat végén. 

 " Petényi hátrahagyott iratai életrajzzal együtt; 

 kiadta a magy. tud. Akadémia 1864-ben. 



Dr. Hartlaub's Briefe an Herrn Leverkühn, 

 worin die Stelle enthalten ist, wurden dagegen 

 im Jahre 1801 und sogar 1900 geschrieben. ^ 

 Hartlaub hat daher nach 52, beziehungsweise 

 61 Jahren nach der Excursion inid siebenund- 

 dreiíiíiifj Jahre nacii Petényi's Tode, diesem die 

 volhle Geinissiykeit, die schwerste Schädiyuny 

 an der Elirr nachyflniyi'n, oline auch nur 

 eine einziye Thalf^at-hc znr lieyrilnduinj an- 

 zuführen. 



Schon dieser letztere Umstand bewirkt es, 

 dass die gehässigen Worte Petényi nicht tref- 

 fen können und eher auf den Urheber zurück- 

 prallen. 



Natürlich muss ich cUeser Sache noch näher 

 treten. 



Nach dem Erscheinen des LEVERKÜHN'schen 

 Nachrufes habe ich sofort — und ich gestehe 

 in scharfen Worten — bei Leverkühn Ein- 

 spruch erhoben und habe Thatsachen gefordert. 

 In der einen Antwort sagt Herr Leverkühn, 

 Hartlaub's gehässige Worte seien gewiss auf 

 Thatsachen gestützt ; aufmeineueuere schärfste 

 Eequisition erhielt ich aber zur Antwort, That- 

 sachen können jetzt allerdings nicht mehr be- 

 schafft werden ! 



Als Biograph Petényi's habe nun ich die 

 Ehrenpflicht Thatsachen herbeizuschaffen und 

 thue dies wie folgt. 



Wie wir oben gesehen haben, ist aller Grund 

 vorhanden, Heckel bis zu Petényi's Tode und 

 darüber hinaus als Freund zu betrachten. We- 

 der bei Franz von Kubinyi,- noch in den Brief- 

 schaften, die ich kenne, findet sich auch nur 

 die leiseste Spur irgend eines Zwiespaltes, was 

 doch unvermeidlich gewesen wäre, wenn Pe- 

 tényi dem Bilde und Auwurf des Dr. H.\rtlaue 

 entsprochen hätte. 



KoLLAE, Dii-ector des Wiener Hof-Naturalien- 

 CTabiuetes. Heckel's Vorstand und durch seine 

 Frau mit Petényi blutsverwandt, schrieb nie 

 ein Wort über irgendein Zerwürfniss. Li den 

 Briefen der Frau Kollár an Petényi keine Spur! 



Es bleibt nunmehr Josef Natterer übrig, 

 dessen Söhne an der Excursion unmittelbar be- 

 theihgt waren. Ein gütiger Zufall wollte es nun, 

 dass gerade der entscheidende Brief Josef Nat- 

 terer's erhalten blieb, der wie folgt lautet: 



^ Leverkühn 1. e. pag. 340 am Ende des Auszuges. 



* Petényi's hinterlassene Schriften mit Biographie, 

 herausgegeben von der ung. Acad. der Wissenschaften. 

 1864. Ungarisch. 



