A barkós czinke (Panurus biarmicus, L.). 



Életmódja szabadon s kalitkában. 

 Irta : Cerva F. A. 



Bár a barkós czinke életinckljùt már igen sok 

 oldalról ismertették, mégsem tartom érdektelen- 

 nek az e szép czinkefajról összegyűjtött észlele- 

 teimet, milire úgy a szalmádban, mint a fogság- 

 ban élők bebató megfigyelése tanított, szélesebb 

 körben is megismertetni. 



April elején veszi a költés kezdetét, melyben 

 mindkét házasfél egyformán osztozik. A fészek 

 anyaga igen különböző: gyékény, nádlevelek, 

 pelyhes nádbuga, tollak stb. A fészek alakja s 

 nagysága sokszorosan elütő ; néha 3 — 4 nádszál 

 között függ, hasonlóan a nácii rigók (Acïo- 

 cephalus) fészkéhez, máskor ismét egy-egy letört 

 káka yagy nádcsomón egész szabadon áll, a víz 

 színétől 40 — 120 cm.-nyire. A barkós czinke 

 fészkét gyakran igen tévesen ismertetik, a meny- 

 nyiben megfoghatatlan módon a függő czinke 

 (Aegithalus pendnlinus, L) fészkével cserélik fel. 

 A felső részen egy buvólyiikkal ellátott fészke- 

 ket (Friedrich, neueste Auflage 1891) sohasem 

 találtam s az én tapasztalásom szerint a barkós 

 czinke fészke igen mély ugyan, de felül mindig 

 nyitott. 



Ha az időjárás kedvez, már április második 

 felében teljes fészekaljakat találhatunk, melyek 

 többnyire hat, néha hét darab, vékony héjjú, 

 gömbölyded, veres fehér alapon különböző sö- 

 tétbarna voiuísok s pontokkal tarkázott tojásból 

 állanak. A második költés június közepére esik 

 s e hó végéig is eltart. A költési idő tartamát 

 tehát hazánkra vonatkozólag általában április 

 közepétől június végéig terjedő időközre tehet- 

 jük. Junius 1 9-én sok fészket találtam fiókák- 

 kal; csupasz, azon mód kibújt állatkáktól, 

 kezdve, egész anványi neki tollasodott kamasz- 

 korbeliekig. E mellett azonban fészkek tojással 

 is találhatók voltak, szintén sok változatban ; 

 1 — 2 tojás, majd teljes fészekaljjal, mi azon))an 

 a második (sarjú) költésnél már nem haladja 

 meg a 4 — 5 drb tojást. 



Fiókáit a barkós czinke bátran védelmezi, el 

 nem menne fészke közeléből, hanem híven ki- 

 tart mellette, folytonosan nagy lármával han- 

 goztatván (iTsiep, tsiep» szavát. De már tojásai- 

 val nem törődik, egykedvűen veszi, ha megfoszt- 

 juk tőle, kivált ha a fészekalj még nem teljes 



Panurus biarmicus Lirui. 



lm Freien als auch in der Gefargenscliaft. 

 Beobachtet von i\ A. Cerva. 



übzwar von der Bartmeise schon vieles be- 

 kannt ist, möchte ich doch über einige, sovrobl 

 im Freien, als auch in der Gefangenschaft ge- 

 machte Beoluiclitungen üljer diese schöne Meise 

 l)erichten, 



Anfangs April beginnt das Brutgeschäft, an 

 welchem sich beide Gatten betheiligen. Zum 

 Nestbau wird verschiedenes Material, als : Bin- 

 sen, Bchilfblätter, Rohrrispen und Federn ver- 

 wendet. Das Nest ist in Form und Grösse ver- 

 schieden gebaut, oft zwischen 3 — 4 Rohrhalmen 

 nach Art der Rohrsänger eingeflochten, oft auch 

 liegt es ganz frei auf umgebrochenem altem 

 Rohre oder solchen Binsen. Es steht 40 his 1 20 

 fm hoch über dem Wasser. Das Ne.st der Bart- 

 meise wird oft falsch beschrieben, indem es un- 

 begreiflicher Weise mit dem der Beutelmeise, mit 

 welchem es nicht die geringste Aehnlichkeit be- 

 sitzt, verwechselt wird. Nester mit einem Ein- 

 gangsloch oben oder an der Seite (Friderich, 

 neueste Auflage 1891) habe ich bei der Bart- 

 meise nicht gefunden; dasselbe ist zwar sehr 

 tiefnapfig, aber nach oben hin stets offen. 



Bei günstigen Witterungsverhältnissen kann 

 man in der zweiten Hälfte April volle Gelege, 

 welche meistens aus 6, zuweilen auch aus 7 

 Stück zartschaligen , mehr rundlichen , auf 

 röthlichweissem Grinide mit verschiedenen dun- 

 kelbraunen Kritzeln und Punkten gezeichneten 

 Eiern bestehen, finden. Die zweite Brut fällt Mitte 

 Jiini und dauert bis Ende des Monates. Die 

 Brutperiode kann man also hier in Ungarn im 

 Allgemeinen von Mitte April bis Ende Juni an- 

 nehmen. Den 1 9. .Juni fand ich viele Nester mit 

 Jungen, theils flüggen, theilsganz unbefiederten 

 aus den Eiern frisch ausgefalleneu. Dabei auch 

 Nester mit 1 — 2 Eiern und auch volle Gelege, 

 welche zwar nicht so stückreicb als bei der 

 ersten Brut waren, aber doch aus 4 — 5 Eiern 

 bestanden. 



So muthig die Bartmeise ihre Jungen ver- 

 theidigt, hiebei nicht aus der Nähe ihres Nestes 

 weicht und ihren Angstruf, welcher aus einem 

 ununterbrochenen und lauten «TschiepTschiep» 

 besteht, hören lässt, so gleichgiltig ist sie gegen 

 ihre Eier, hauptsächlich wenn das Gelege noch 



