5C 



V!ig_y lia még egészen friss, költetleii. Több 

 esetben tapasztaltam, hogy fészkét, melyben 

 1 — 3 tojás is volt, elhagyta, bár nem nyúltam 

 hozzá. Valahánynak csak kétfelé választám 

 fészke felett a nádat, hogy a fészek mélyére be- 

 tekinthessek, biztos valék, hogy gazdája nyom- 

 ban elhagyja ; 3 — 4 sőt nyolcz nap mnlva is 

 csak ugyanannyi volt a tojások száma, melyeket 

 néha megkímélt a véletlen szerencse, máskor 

 azonban már csak a lakoma maradékaira talál- 

 tam, melyet a gyűjtőt megelőzve valamely élel- 

 mes vizi poczok tartott. 



Egy igen érdekes kettős fészket találtam a 

 múlt évben, melyben a Panurus biarmicus s a 

 Gallinnia minuta (törpe inzi csibe) ütöttek fel 

 közös tanyát. A fészek alacsonyan egészen a víz 

 szinéhez közel állott, meglehetős nagy volt, s 

 inkáiili a barkós czinke, mint az apró vizi csibe 

 fészkéhez hasonlított. A fészek öble annyira la- 

 pos volt, hogy bámulnom kellett, miként marad- 

 hatott meg rajta a hét drb Gallinula-tojás, s 

 midőn később behatóbban megvizsgáltam, olda- 

 lán egy kis nyilast fedeztem fel, s ebben egy 

 már erjedésnek indult, romlott, barkós czinke 

 tojást. A vízi csirke minden valószínűség szerint 

 egy elhagA'ott biarmicus-fészket szállott meg, s 

 annak kijavítása közben a régi fészek öblét tar- 

 talmával együtt betemetve, épített a régi ro- 

 mokra a szerelemnek új, vidám tanyát. 



Ha a fiókák már valamennyire felcseperedtek, 

 nem várják be míg a fészket elérjük, hanem ki- 

 ugrálnak, s oly gyorsan bújnak el a sűrű nád 

 között, hogy ug;\'ancsak oda kell kapni, ha a 

 6 — 7 tagból álló családból csak 1— 2-őt is aka- 

 runk szerezni. A múlt évben elég szerencsés 

 voltam egynéhány félig neki tollasodott fiókát 

 hatalmamba keríthetni, s feltettem magamban, 

 hogy felnevelem s a fogságban is megfigye- 

 lem. 



Fiatal madaraknál a hím és tojó szemre egy- 

 mástól meg nem különböztethető. Legbehatóbb 

 vizsgálással sem akadtam oly jelre, mely az ivai'o- 

 kat egymástól biztosan megismertetné. Háta vala- 

 mennyinek sötét, a szélső farktollak a hímnél 

 és a tojónál egyaránt feketék s fehérrel szegvék. 

 A második farktoll inkább csak a hegye felé 

 fehér, a többi, a felső farkfedők kivételével, fe- 

 kete, helyenként sárgával tarkázva. Augusztus 



nicht vollzählig, oder noch ganz frisch, d. b. un- 

 bebrütet ist. In mehreren Fällen habe ich jedoch 

 beobachtet, dass Nester, welche 1 bis 3 Eier ent- 

 hielten, verlassen wurden, obwohl ich dasselbe 

 nicht berührt hatte. Wenn ich das Eohr, wel- 

 ches ein Nest umgab, etwas auseinander theilte, 

 um einen Einblick in die Mulde zu gewinnen, 

 konnte ich sicher erwarten, dass das Nest ver- 

 lassen wei'de. Denn 3 — 4., oft auch 8-ten Tag 

 fanden sich dann die Eier in der früher auf- 

 gefundenen Stückzah 1, oft noch in brauchbarem 

 Zustande, oft aber auch von Wasserratten, oder 

 anderen Thiei'en ganz zerstört vor. 



Ein interessantes und einer kurzen Erwäh- 

 nung werthes Doppelnest von Panurus biarmi- 

 cus und Gallinula minuta fand ich voriges Jahr. 

 Das Nest stand sehr niedrig über dem Wasser, 

 war ziemlich gi'oss und hatte mehr Aebnlichkeit 

 mit dem Neste der Bartmeise, als der eines 

 Sumpfhuhnes. Die Mulde war so seicht, dass es 

 mich gewundert hat, wie die im Neste vorge- 

 fundenen 7 Stück Eier der Gallinula minuta vor 

 dem Herausrollen bewahrt blieben. Als ich 

 sjiäter das Nest untersucht hatte, fand ich an der 

 Seite desselben eine kleine Oeft'nung, in welcher 

 sich ein schon durch den Gäbrungsprozess ver- 

 dorbenes Ei der Bartmeise vorfand. Aller Wahr- 

 scheinlichkeit nach wurde ursprünglich ein ver- 

 lassenes Bartmeisennest von den Bruchhühn- 

 chen occupiert und durch den Aufbau das eine 

 Bartmeisenei sammt der Mulde verdeckt und 

 zur weiteren Brut der Gallinula minuta herge- 

 richtet. Wenn die .Jungen der Bartmeise ball)- 

 wegs erwachsen sind und man nähert sich dem 

 Neste, so hüpfen sie aus demselben und ver- 

 kriechen sich so rasch im Bohre, dass man sehr 

 flink zugreifen muss, wenn man von den Jun- 

 gen, einer aus (> — 7 Stück bestehenden Familie, 

 1 — 2 Stück erlangen will. Es gelang mir vor 

 zwei Jahren bei der zweiten Brut einige halb- 

 befiederte Junge heim zu bringen, welche ich 

 aufzuziehen beschloss, um sie in der Gefangen- 

 schaft näher kennen zu lernen. 



Bei jungen Vögeln ist das Geschlecht äusser- 

 lich nicht zu erkennen. Trotz genauer Unter- 

 suchung fand ich nicht das geringste Merkmal, 

 welches zur Unterscheidung des Geschlechtes 

 geführt hätte. Auf dem liüeken sind sie alle dun- 

 kel gefärbt, die äusseren Schwanzfedern sind 

 sowohl bei den Männchen als auch Weibchen 

 weiss gesäumt schwarz, die zweite Feder ist nur 

 mehr gegen che Spitze hin weiss, die übrigen. 



