62 



ban. Minthogy ez a jelenség jó darabig tartott, 

 lehetőleg pontosan figyeltem meg : hány másod- 

 perczre volt egy-egy fecskének szüksége, hogy a 

 két kiszemelt toj^olyafa közötti tért végignyi- 

 lalja? az átlag Jiél másodperczet adott. A két fa. 

 közötti távolságot niérölánczczal vettem föl s 

 2)ùntosan 140 métert kaptam ki, a miből követ- 

 kezik, hogy a füsti fecske egyik, valószínűleg 

 vonulási sebessége 7 : 1 40 = !?0 méter másod- 

 jjerczenként. 



H. 0. 



Numenius tenuirostris, Vieil I. A vékonyesörü 

 Hujtó va,gy Goizer. Ez a déli s éppen azért tá- 

 jainkon igen ritka madár, a múlt őszön — 18í)3 

 október 28-ikán — Kún-Félegyháza táján került 

 meg s szerencsére Pál Károly vadkereskedő úr 

 kezeibe jntott, ki gyűjteményem számára engedte 

 át. A Királyhágón inneni országrészből ez az 

 első és egyetlen himpéldány, a mely teljesen 

 tyjjikus úgy csőre alkotása, mint különösen a 

 hasfél rajza alapján, mely a jellemző és szembe- 

 szökő szivalakú foltokat tünteti föl. Az eddig 

 kimutatott példányok — 1. Fkivaldszky «Aves 

 Hungaria3i) — inkább kis N. arquatusok benyo- 

 mását teszik. A Buda Ádám birtokában levő jiél- 

 dány részletes leírását nem ismerjük. 



H. 0. 



Csontmadár. Ampelis garrula L. Az elmúlt 

 télen helylyel-közel seregesen mutatkozott ; 

 1893 novemberben, 1894 januári lan és április 

 elején jelentette Szürs Béla Csáklycirol és Ta- 

 varnáról. Buda Ádám közlése szerint az utolsókat 

 Malomvizen márczius végén lőtte Danford Esqu. 



M. 0. K. 



Hósármány. l'lertrophanes nivalis. A lefolyt 

 egészlien enyhébb s hó nélkül szűkölködő télen 

 kisebb csapatokban Csáklyi) körül mutatkozott; 

 bejelentette Bzüts Béla 1894 január ií6-ikáról. 

 •Jelezve volt N('igrád megyiUiől és a Fertő tájá- 

 ról is. M. 0. K. 



Társas fészkelés. Danfoed Esqu, az erdélyi 

 rész délnyugoti zugáljan pár évvel ezelőtt egy- 

 azon fán a követlu'ző társaságot találta fészkelő 

 félben : a fa derekában sajátvájású lyukban a kö- 

 zépső tarka harkály — Picus médius — egy mel- 



eines Tages wieder Schwalben, welche eilig in 

 südwestlicher Eichtung fortzogen. Da diese Er- 

 st'heirumg ziemlich lange währte, beobachtete 

 ich möglichst pünktlich : wie viel Recunden eine 

 Schwalbe benöthigie, um den Piaum zwischen 

 zwei bestimmten Papjieln zu durchmessen? und 

 fand ich im Durchschnitte sieben Secunden. Die 

 Entfernung der zwei Bäume von einunder, ver- 

 mittelst einer Messkette bestimmt, betrug 140 

 Meter, woraus folgt, dass eine, wahrscheinlich 

 Zugtlugart der Schwalbe 7 : 140 = W Meter in 

 der Secunde lietriigt. 0. H. 



Numenius tenuirostris, Vieill. Die dumi- 

 sclmälilige Jh-a,clisi-hnepfe. Diese südliche und 

 eben deswegen bei uns sehr seltene Form wurde 

 am 28. Oktober 1893 in der Gegend von Kun- 

 Félegyháza erlegt und gelangte zum Glück in die 

 Hände des Wildprethändlers, Herrn Karl Pál, 

 der den Vogel mir überliess. Aus dem Landes- 

 gebiete diesseits des Königssteiges ist dies das 

 erste und einzige männliche Exemplar, welches 

 vollkonnnen typisch ist, sowohl was die Schna- 

 belbildung, als auch ganz besonders die Zeich- 

 nung der Unterseite anbelangt, welch' letztere 

 die so charakteristischen und auffallenden Herz- 

 Hecken aufweiset. Die bis jetzt bekannten Exem- 

 plare — v. Feivaldszky «Aves Hungai'iw — 

 machen mehr den Eindruck k'eiuer N. arcpiatus. 

 Das Exemplar von A. v. Buda kenne ich nicht. 



ü. H. 



Seidenschwanz. Ampelis garrula L. Im abge- 

 laufenen Winter erschien der Vogel stellenweise 

 in Schaaren ; Béla von Szüxs meldete die An- 

 kunft im November 1893, dann im Jämun- mid 

 .\pril 1894 bei Csákly('> und Tavarna. Nach A.von 

 Buda wurden die letzten Ende März liei Malom- 

 viz durch Danford Esqu. erlegt. U. 0. ('.. 



Schneespornammer. Plectrophanes nivalis. Er- 

 schien im verflossenen, im Ganzen milderen 

 und schneelosen Winter in kleineren Gcsrll- 

 schaften bei Csáklyó. Angemeldet durch B. von 

 SzÜTS am 2fi. .Jänner 1891; wurde auch aus 

 Neograd und vom Fertő signalisiert. U. 0. C. 



Brutgesellschaft. Im südwestlichen AVinkel des 

 siebenbürgischen Landestheiles fand vor eini- 

 gen Jahren Danford Esqu. folgende Gesellschaft 

 auf, eigentlich in ein und demselben Baume 

 brütend : im Stamme in selbst gehöhltem Loch 



