428 



f!-ik (I-ső ;ír/í/)/) evező iiagyobli a 4-ik (3-ik 

 nagy) evezőnél. 



3-ik (í2-ik nagii) evező a szárny leghosszabb 

 tolla. 



Természetesen ez. k mellett számos más képle- 

 teket is találunk, melyekre ez alkalommal nem 

 akarok reá térni, de közlöm az én két itorlicoluH 

 példányom képletét, mely ez esetben az itt szó- 

 ban forgó küljegyek ingadozása mellettis, a mada- 

 rat mégis az Acr. paluslris-hoz viszi közelebbre. 



Acrocephalttëpahcilris horlicolKs Naum. (2 péld.) 



Szárnyhoszsza : 70 és 72 '%,. 



2-ik ( I . iiagi/) evező = , vagy valamivel nagyobb 

 a 3-ik (2-ik iiagij) evezőnél. 



2-ik és 3-ik (1-ső és 2-ik lutgn) evező a szárny 

 leghosszabb tolla. 



Szándékosan nem akarok sok értéket ezeknek 

 a képleteknek tulajdonitani, mert az utóbbinál 

 csak két példány állt rendelkezésemre, az előbbi 

 két fajnál meg találtam typikus szinű és — kü- 

 lönösen kiemelem — typikus luologiai sajátsá- 

 gokat eláruló (tartózkodási hely, ének, fészkelés) 

 Acr. anindinaccus Gm. példányt, melynek 

 szárnyméretei és alakja az Acr. palmtris 

 Bechst. hason jegyeivel egyezett. Biztos meg- 

 különböztetést e mndárcsoportnnl ez idő szerint 

 n biológiában találok.^ 



Kitűnő gyakorlottsággal igaz, legtöbb esetben 

 a küljegyekből is meghatározhatjuk a fajt, de 

 nem minden példánynál. 



A magam részéről nem értek egyet Balda mus, 

 Junghans s mások nézetével, kik a horticotust 

 az Acr. arundinaceus Gm. válfajának tekintik, 

 különösen mivel észleleteik az én tapasztalataim- 

 mal egyeznek. A mit I3aldamus fészkeléséről 

 mond, hogy .5—6 méternyi magasra épít s fészke 

 sokkal lazál)ban készül, mint a többi nádi po- 

 száták igazán művészies, kikerekített, nádszá- 

 lakhoz kötözött alkotmányai, az csak. megerősíti, 

 hogy az alkalmazkodás kiváló és átalakító pél- 

 dájával van dolgunk, mely igen is méltó a figyel- 

 münkre, de annak megállapításához, melyik faj 

 válfajának tartsuk madarunkat? nem lényeges. 



Az /le/', arundinaceus és palustris synonymái 

 dolgában uralkodó zavar, mely még egyes bú- 

 várok idesorozható válfajai által is növekedik. 



2- te (1-te grosse) Schwinge länger als die 4-te 

 (3-te grosse). 



3-te {2-te grosse) Schwinge ist die längste 

 Feder im Flügel. 



Acroccplndns i)alusl}is hoiiicolus Naum. 

 (2 Exempl). 



Flügellänge 70 und 72 '"'/,„. 



2-te (1 -te grosse) Schwinge — oder etwas län- 

 ger als die 3-te (2 te grosse). 



2-te und 3-te (1-te und 2-te grosse) Schwinge 

 bilden die Flügelspitze. 



Absichtlich lege ich wenig Wertli auf diese 

 Formeln, hatte ich ja doch von der letzteren 

 Form nur 2 Exemplare zur Verfügung ; unter 

 den obigen Arten aber fand ich auch schon ein 

 typisch gefärbtes und — ■ es soll besonders her- 

 vorgehoben sein — typische, biologische Züge 

 zeigendes (Aufenthaltsort, Gesang, Nestbau) 

 Acrorephalus arundinaceus Exemplar, deren 

 Flügelmaasse und Flügelform mit den hier ge- 

 gebenen Kennzeichen von Acroceplialus palus- 

 tris übereinstimmte. Meines Eracldens ist in 

 dieser Vogelgruppe der siciwrste Unterschied 

 nur in der Biologie zu sucitcii.^ Bei ausgezeich- 

 neter Uebung lässt sich zwar die Art auch durch 

 die äusseren Kennzeichen meistens bestimmen, 

 doch ist das nicht bei einem jeden Exemplar 

 möglich. 



Nach meiner Auffassung kann ich der An- 

 sicht von Baldamus, Junghans, die horticolus 

 als Supspecies von Acroceplialus arundinaceus 

 betrachten, nicht beipflichten ; ganz besonders 

 darum nicht, weil ihre Beobachtungen die mei- 

 nigen decken. Das was Baldamus über seinen 

 Nestbau sagt, dass er Ty — 6 Meter hoch baut und 

 das Nest viel lockerer gemacht ist, als die wirk- 

 lich kunstvoll verfertigten, auf das sorgfältigste 

 ausgerundeten, an Eohrstängeln festgewebten 

 Nester anderer Eohrsänger, das bestärkt uns 

 nur, dass wir es mit einem bemerkenswerthen 

 Beispiele der Anpassung zu thun haben, worauf 

 unser Augenmerk ganz besonders zu richten 

 ist, welches aber bei Beurtheilung jener Frage, 

 zu welcher Art wir unseren Vogel als Subspe- 

 cies nehmen sollen? keine Wichtigkeit hat. 



Die grosse Verwirrung bezüglich der Syno- 

 nymen des Acroceplialns palustris und arundi- 

 naceus, welche durch die hierher gehörigen 



' Eussow azt írja, liogy a Jiorlifuhis is csak élet- 

 módjában különbözik. 



' Büssow schreibt, dass Iwrhculiis auch nur iu der 

 Lebensweise unterschiedlich ist. 



