134 



inkább amerikai csilíagvízsgáiótól eredő, való- 

 ban meglepő észleleteit közli, kik a Nap és a 

 Hold megfigyelése közben kisebb-nagyobb ma- 

 dárcsapatokat láttak teleskópjaik lencséi előtt 

 kttlömböző magasságokban elvonulni. Legelő- 

 ször Tennant úr látott 1S75 szeptember 23-án 

 Indiában a nap vizsgálása közben madarakat, 

 alighanem kányákat( Mii vus), a Nap korongja előtt 

 elvonulni, melyek közül a legtávolabbiak meg- 

 bízható becslés szerint liSOOO láb, a legközeleb- 

 biek pedig teljes 6000 láb magasan voltak. — 

 Továbbá Scott W. E. D. 1880 október líj-én 

 éjjel Prince Town-ban (New-Yersey, Amerika) 

 holdmegfigyelés közben nagy tömeg vonuló ma- 

 darat látott a hold korongja előtt; a számítás 

 kimutatta, hogy e madarak fiOOO— 12000 láb 

 magasságban repültek. 



S ugyancsak New-Yerseyben Chapmann J. M. 

 egy három óráig tartó holdvizsgálat alatt 262 

 madarat látott 1887 szeptember 3-án éjjel a 

 holdkorong előtt elvonulni, melyből 233 darab 

 számítás szerint 15000 — 15100 láb magasan re- 

 pült. E megfigyelésnél kiválóan érdekes az, hog;^' 

 az alacsonyabban levő madarak fölfelé repültek, 

 mintha csak épen a legközelebbi szomszédság- 

 ban szárnyra kapva, a vonulásuknak megfelelő 

 magasságot még csak ezután akarták volna 

 elérni. 



Kis Helgolandomból egyelőre nincs sok jelen- 

 teni való; CJia)\ Iii.aticula és Tot. calidrùi, 

 mindkettő fiatal péhlányokkal nyitották meg 

 július első hetében, kicsiny szétszórt csapatok- 

 ban az őszi vonulást; velük jött néhány fiatal 

 Cue. canone is. Sajnos az idő tartósan rossz, 

 alig múlik el egy-egy nap eső nélkül, úgy hogy 

 még a kis Sylviákra — pedig már itt volna ide- 

 jük — sem számíthatunk. 



Julius l'i-éu a nálunk a ritkább jelenségek 

 közé tartozó Sterna aiiglic((-\nA lőttek itt 2 da- 

 rabot: — 10 év óta az első eset. 



Ha hoz az ősz valami érdekeset, nem fogom a 

 híradást elmulasztani, addig is vagyok szíves 

 üdvözlettel kiváló tiszteletem kifejezése mellett 



kész híve 

 Gätke //. 



S. 563 die überraschenden Wahrnehmungen 

 inehrerer, meist amerikanischer Astronomen 

 auf, die während der Beobachtungen der Sonne, 

 sowie des Mondes Vögel in gi-össerer oder gerin- 

 gerer Zahl in verschiedenen Erhebungen durch 

 den Fokus ihrer Telescope ziehen sahen. Zuerst 

 is es ein HeiT Tennant. der in Indien am 23. Sep- 

 tember ] 875, während Beobachtungen derSonne 

 ^'ögel, anscheinend Milane, vor der Sonnen- 

 scheibe vorülicrtliegen sah, von denen die Fern- 

 sten nach sicherer Schätzung 18000 Fuss hoch, 

 die nächsten aber völlig 6000 Fuss hoch gewe- 

 sen seien. Weiter sah Herr W. E. D. Scott wäh- 

 rend der Nacht des 19. Okt. i. J. 1880 in Prince- 

 Town, New-Yersey, Amerika, im Laufe einer 

 Mondbeobachtuug grosse Zahlen auf dem Zuge 

 begrift'ener Vögel vor der Mondscheibe vorüber- 

 fliegen ; eine Berechnung ergab, dass diese Vögel 

 in einer Höhe von 6000 — 12000 Fuss flogen. 



Und wiederum sah Herr J. M. Chapmann eben- 

 falls in New-Yersey. während einer dreistündi- 

 gen Mondbeobachtung am Abend des 3. Sept. 

 1887, 262 Vögel vor der Mondscheibe vorüber- 

 ziehen, von denen nach Berechnung 233 in 

 Höhen von 15000—15100 Fuss flogen, wobei 

 die Beobachtung ganz besonders interessant ist, 

 dass die niedrigem dieser Vögel aufwiirls flogen, 

 als ob sie aus der nächsten Nachbarschaft auf- 

 steigend, erst die entsprechende Höhe für Fort- 

 setzung ihres Wanderfluges zu erreichen im 

 Begrifl' gewesen wären. 



Vom kleinen Helgoland ist vorläufig wenig zu 

 berichten. Char, hiatícula und Tot. calidris. in 

 beiden Fällen junge Vögel haben in der ersten 

 Woche des Juli in zerstreuter Weise den Herbst- 

 zug eröffnet — begleitet von zerstreuten jungen 

 Cue. canorus. Leider ist das Wetter andauernd 

 so ungünstig, selten vergehen 24 Stunden ohne 

 liegen, dass auch nicht auf zeitgemässe kleine 

 Sylvien gerechnet werden kann. 



Von den hier zu den selteneren Erscheinun- 

 gen zählenden Stenta anglica wurden am 14. 

 Juli zwei hier vorgekommene Stück erlegt — 

 seit etwa zehn Jahren der erste Fall. 



Bringt der Herbst Interessantes, so werde ich 

 nicht ermangeln zu berichten — bis dann mit 

 bestem Gruss 



Ihr hochachtungsvoll ergebener 

 //. Gaetke. 



