135 



A mi agg mesterünknek fönnebb közölt és 

 szerfölött érdekes közleményéhez bátorkodom 

 még a következő észrevételeimet liozzáfűzni. 



Az én meghatározásom szerint a füsti fecske 

 legsebesebb röpülése Gö méter másodperczen- 

 ként, Jackson James ellenben — a Prometheus 

 18y3-ki évfolyamában — 67 méterre teszi azt. 

 Ugyan ő a pelikánra nézve a másodperczenkénti 

 sebességet 15'G5 méterig, a fürjre nézve pedig 

 1780 méterre teszi. Folyó évi szejjtember havi 

 megfigyelésem megerősíti a füsti fecskére nézve 

 a csákly()i megfig_velés helyességét, — a mi 

 azonban nem zárja ki, hogy a nagy távolságra 

 való vonulás sebessége több ne legyen. 



A mi a vörös esiliagli svéd kékbegyet illeti, 

 melynek vonulási sebessége állitólag óránként 

 45 földrajzi mérföld, Gätke ezt a feltevést arra 

 a körülményre alapitja, hogy ennek a madár- 

 nak vonuhí csapatait Közép-Eiu-ópában még se- 

 hol sem figyelték meg, miért is vonulási végső 

 pontjául egyrészt a Felső-Nilus-t, másrészt Hel- 

 golandot kell felvennünk, melyek között ez a 

 madár pihenés nélkül közlekednék. És valóban, 

 addig, míg mi e madárnak vonuló, vagy pihenő 

 csapataira e két végső határ2)ont között reá nem 

 akadunk, addig Gätke feltevését és számítását 

 helyesnek kell tartanunk; annyival is inkábl), 

 mivel KoLüMBATOvic tanárnak Spalatóból való 

 megfigyelése, mely a sueccica alakra nézve a 

 tömeges vonulást alapitja meg, (in litt.) kiiga- 

 zittatott, a mennyiben az t. i. a fehércsillagos 

 kékbegyre vonatkozik. 



A mi pedig a vonulás magasságát illeti, aiTa 

 vonatkozólag a füsti fecske tavaszi megérkezé- 

 sét tárgyaló czikkben Buda Ádám megfigyelését 

 érintettem, a mely szerint a vonuló fürjnek pi- 

 henő csapataira a Retyezát-hegységnek törpe- 

 fenyő régii')jában ráakadt, a miből következik, 

 hogy ez a madár a havasokat átröjjüli, a mi a 

 Eadde tételének a liegységek kikerüléséről ellent 

 mond ; még inkább ellent mond annak Pastuchow 

 megfigyelése épen Kaukasusbau, a melyre nézve 

 Eadde az állít('ilagos kitérést fektette. Pastuchow- 

 uak a Chalaza megmászása alkalmával — Glo- 

 bus, LXII. kötete — szerzett megfigyelése sze- 

 rint voltak : 



10,000 láb magasságban pihenő fürjek, 

 11,648 láb magasságban, a jégár felett vonuló 



fürjek, 



12,8i24 láb magasságban a Katsu csiicsa felett 



darvak, 



Den vorstehenden hochinteressanten Ausfüh- 

 rungen unseres Altmeisters, wage ich noch fol- 

 gende Bemerkungen beizufügen. 



Ich habe den rapidesten Flug der Kauch- 

 scliwalbe auf 65 Meter pro Secunde l)estimmt, 

 James Jackson — Prometheus 1 803 — giebt dage- 

 gen 67 M. an. Derselbe bestimmt für den Pelikan 

 bis 15-69 M., für die Wachtel 17-80 Meter pro 

 Secunde. Meine Beobachtungen im September 

 1. J. bestätigen für die Piauchscliwalbe die Rich- 

 tigkeit jener von Csáklyó — pro Secunde i() 

 Meter • — was jedoch nicht ausschliesst, dass 

 der vollentwickelte Zugflug auf gi'osse Distanz 

 ein noch viel flüchtigei-er ist. 



Was nun das schwedische Blaukelilchen anbe- 

 langt, dessen Zugflug per Stunde 45 geographi- 

 sche Meilen betragen soll, so schöjift Gaetke 

 diese Voraussetzung aus dem Umstände, dass 

 ziehende Schai-en dieses Vogels in Mittel-Europa 

 noch nicht beobachtet wurden, mithin die End- 

 punkte für den Zugfiug einerseits der Nil, 

 andererseits Helgoland sind, zwischen welchen 

 der Vogel ohne Rast verkehren soll. Und in der 

 That, so lange wir ziehende, oder rastende Scha- 

 ren dieses Vogels nicht zwischen den beiden 

 Endpunkten vorfinden, muss Gaeïke's Voraus- 

 setzung und Berechnung gelten, umsomehr, als 

 auch eine Beobachtung von Prof. Kolümbatovic 

 in Spalato, welche die Form sueccica, als in 

 Menge ziehend anführt, in litt, als auf das 

 weisssternige Blaukehlchen bezüglich rectifi- 

 cirt wird. 



Was die Höhe des Zugfluges anl)elangt, so 

 habe ich im Artikel über den Frühlingszug der 

 Rauchschwalbe — Aquila I. H — die Beobach- 

 tung Adam von Bdda's angeführt, welche sich 

 darauf bezieht, dass rastende Scharen der zie- 

 henden Wachtel in der Krummholzregion des 

 Retyezat-Gebirges angetroiïen wurden, woraus 

 folgt, dass dieser Vogel das Hochgebirge über- 

 fliegt, was dem von Eadde aufgestellten Satze 

 widerspricht; und noch vielmehr die Beobach- 

 tungen von Pastuchow, dazu eben im Kauka- 

 sus, wo Radde ein Ausweichen beobachtet haben 

 will. Pastuchow's Beobachtung ergiebt gelegent- 

 lich der Besteigung des Chalaza — Globus, Bd. 

 LXII. — bei : 



10,000 Fuss rastende Wachteln; 

 11,648 Fuss über den Gletscher ziehende 

 Wachteln ; 



13,824- Fuss ober der Spitze des Katschu 

 Kraniche ; 



18* 



