163 



Két uap múlva, jun. "i^I-én ismét kirándultam 

 ide. Még jóval megérkezésem előtt, a Kőszeghez 

 tartozó Svdbfalii község déli végén, az országiit 

 mentén álló legeltetett tölgyerdőnél, két gébi- 

 cset vettem észre, melj'ek az út széleit övedző 

 fiatal gj^iimölcsfák karóin üldögéltek, majd egy- 

 mást kergették. Közelebb érve a madarakhoz, az 

 egyikben Lanius minor-ra,, a másikban Laniuft 

 .5CTirtÍ0í'-ra ismertem. Lengrottam a kocsiról, hogy 

 az utóbbit meglőj jem, de szándékomat észrevette 

 s berepült az erdőbe, a hol nem találhattam 

 többé fel. 



Tömördre érve, félnapi keresés után sikerült 

 egy d" és j példány Lrt//íH.s.st'//«/o)'-t elejtenem.* 

 Utóbbi azon a helyen volt, a hol a múltkor is ■ — ■ 

 varjukat hajszolva — észleltem. Alaposan kezd- 

 tem hát fészke után fürkészni s csakhamar meg is 

 találtam egy vadkörtefa oldalágának végén, a 

 földszinétöl kb. 6 — 7 méter magasságban. A 

 fészek külső anyaga csupa száraz erdei virág- 

 szálból — közben eg\'-két darab, a fakérgén elő- 

 forduló mohával — volt rakva, belseje pedig 

 fehér tyúktollacskákkal melegen és vastagon 

 kibélelve ugy, hogy színe kívülről l)arnát, belül 

 egészen fehéret mutatott. Méretei következők: 

 egész átmérője 13%,, mélyedésének átmérője 

 S*)»» ; egész magassága 8%,, belsejének mély- 

 sége %%.** 



Három félig kitídladzott fiókot találtam benne, 

 melyek nagyon hasonlítottak a Lanius collurio 

 fiókákhoz, de egészben kevésbbé voltak rozsda- 

 barnák, s a mi a leglényegesebb különbség, 

 fehér vállfoltjaik — habár szürke félholdszerű 

 foltozottsággal — határozottan feltűntek. Most, 

 hogy sikerült őket felnevelnem s jobban kitol- 

 ladzottak, szárnyaikon is megjelent az első- 

 rendű megtarkító sávoly, mely az öregeknél 

 hófehér, a fiataloknál sárgásfehér szinü. 



* Ezek, úgy a jun. ]9-én lőtt példány is, gyűjtemé- 

 nyemben vannak, mellcsontjaik pedig a magyar nemz. 

 múzeumban. 



''■'-* Fészkét azért irtam le pontosan, mert ez az rlső 



magyarországi példány. 



und die vorbeiziehenden Krähen - sicherlich 

 sein Nest vertheidigend — attaquierte ; ich 

 musste aber die weitei'e Suche wegen eingetre- 

 tenen Platzregens leider einstellen. 



Nach zwei Tagen — am i23. Juni — kam ich 

 wieder. Bevor ich aber noch an Ort und Stelle 

 ankam, erblickte ich am südlichen Ende von 

 Svábfalu (zu Kőszeg gehörig) in der Nähe des 

 die Strasse begrenzenden Eichen-Waldes zwei 

 Lanius, welche auf den Pflöcken der Obstbäume 

 längs der Landstrasse sassen und sich herumtrie- 

 ben. Näher gelangt, erkannte ich einen Lanius 

 minor und einen Lanins senator. Ich sprang 

 vom Wagen, den letzteren zu schiessen, er be- 

 merkte aber meine Absicht, und entfloh mir in 

 den Wald, um mir nicht mehr zu Gesicht zu 

 kommen. 



In Tömörd angekommen, gelang es mir einen 

 cf und eine Î dieser Art zu erbeuten.* Letztere 

 traf ich auf demselben Fleck, wo ich sie schon 

 neulich beobachtete. Ich ging daher wegen des 

 Nestes gründlich zu Werke, bald fand ich auch 

 dasselbe am Ende eines Holzbirn-Astes, vom 

 Boden etwa 6—7 Meter hoch entfernt. Das Nest 

 bestand äusserlich aus dürren Waldblumen, 

 dazwischen auch einiges Moos von Baumrin- 

 den entnommen ; — das Innere war dagegen 

 mit kleinen Federn vom Haushuhn warm 

 und dicht ausgepolstert, so dass das Nest sich 

 von x\ussen braun, inwendig aber ganz weiss 

 präsentirte. Die Maasse des Nestes sind die fol- 

 genden : Durchmesser = 13 Cm.; Durchmesser 

 der Mulde = 8 Cm. ; ganze Höhe = 8 Cm. ; Höhe 

 der Mulde = 6 Cm.** 



Ich fand darin 3 halb ausgefiederte Jungen, 

 sehr ähnlich denen des Lantus eollurio; im 

 Ganzen waren sie aber weniger rostbraun ge- 

 färbt, und was der so wesentlichste Unterschied 

 ist, die weissen Schulterflecke kamen schon 

 ganz klar zum Voi'schein, wenn auch erst mit 

 einer halbmondförmigen Fleckigkeit. Jetzt wo 

 die Jungen — bei mir aufgezogen ■ — beinahe 

 ganz befiedert sind, erschien der Fleck auch 

 auf den Flügeln, und macht die grossen Schwin- 

 gen ganz bunt. Dieser Streifen ist bei den Alten 

 schneeweiss, bei den Jungen gelblich-weiss ge- 

 färbt. 



'■ Dieser, so wie jener vom 19. Juni sind derzeit in 

 meiner Sammlung ; die Brustbeine derselben aber im 

 uug. National-Museum. 



'■'■* Das Nest habe ich pünktlich beschrieben, weil 

 dieses das erste uityarische Exemplar ist. 



