XXXII Bevezető rész. 



ezek főleg a magyar-horvát tengerpart vidékeire szoritkoznak s nem 

 igen jutnak Horvátországon és Szlavónián túl észak felé. Ezen mediterrán 

 madarak a következők : 



Pyrrhocorax pyrrhocorax (LiNNÉ) 



Emberiza cia^ LiNNÉ* 



E^nberiza 7nclanocepJiala^ Scop. 



Ptilocorys senegalensis (P. L. S. MüLL.) 



Sylvia siibalpina^ BONELLI 



Sylvia orpheus, Temm. 



Sylvia melanocephala^ (Gmel.) 



Hypolais polyglotta (ViElLL.) 



Monlicola cyantis (LiNNÉ) 



Saxicola aurita^ Temm. 



Saxicola melanoleuca (GüLD.) 



Cypselus mclba (LiNNÉ) 



Cypselus niurimis^ Brehm. 



Dcndrocopiis lilfordi (Sharpe & Dresser) 



Phalacrocorax desmaresti, Payr. 



Stcrna cantiaca^ Gmel. 



Puffinus kuhli (Boie) 



Píiffinus yelkouanus (ACERB.) 



Columba livia BONN. 



Caccabis saxatilis (Mey.)** 



Magyarország madárvilága az idő szerint hiteles megfigyelések alapján 

 364 fajt ölel föl, azelőtt minden valószinűség szerint ennél is több volt. 

 De ez a szám előreláthatólag még ezután is csökkenni fog a kultúra 

 előrehaladásának arányában. A nagy magyar Alföldön hajdan, a Duna 

 és Tisza szabályozása előtt, a mikor e folyamok megáradt vize mért- 

 földekre menő területeket öntött el, a vizi madarak milliárdjai tanyáztak 

 a nagyobbára nádasokkal és egyébb buja vizi növényekkel dúsan 

 borított, kietlen, parlagon heverő területeken. Ki mondhatná meg, minő 

 ritka fajok verődtek össze e vad, elhagyatott vidékeken ? ! E szempontból 

 igen nevezetes pontjai voltak az országnak : a Hortobágy, az Ecsedi-láp, 

 Bodrogköz, stb., hol a vizimadaraknak minden faja mesés tömegekben 

 volt található. A nemes kócsag (Herodias álba) az ország nádas területein 

 mindenütt közönséges fészkelő madár volt, még Pestmegyében is. Most 

 azonban csak a Kis-Balaton nádasaiban és talán Szlavónia egyes helyein 



A magyar-horvát tengerparton kívül még Erdélyben is előfordul. 



A magyar-horvát tengerparton kívül még Temesmegyében is előfordul. 



