PBSseriformes. 



Leírása: Háta és hasi oldala sötét palaszürke, világosabb szürke árnyalattal; 

 feje tetején fénylő kékesfekete sipkát visel ; a fejnek és nyaknak hátralevő része 

 hamuszürke, selyemszerü fénynyel, mely a nyakszirt táján legvilágosabb és leg- 

 élénkebb ; a szárny és fark fekete ; a másodrendű evezők és a fedőtollak lila-, az 

 elsőrendű evezők és a kormánytollak zöld zománczosak ; csőre és lába fekete, 

 szeme kékes-fehér. A hím és tojó közt alig van különbség. 



Hossza k b 35, szárnya 23, farka 13.5, csőre 3.3, csűdje 4 %). 



Földrajzi elterjedése : Európa és Észak-Ázsia. 



Minálunk az egész országban mindenütt előfordul ; Erdélyben és a délkeleti 

 részeken azonban, a hol a L. coliaris helyettesíti, gyérebben található. 



LYCUS COLLARIS (Drumm.). 



Keleti csóka. 



Corvus Cúllaris, Drummond, Ann. N. H. XVIII. p. 11. (1846.) 



Lycos coliaris, Bonap., Consp. Gen Av. I. p. 384. (1850.) 



Monedula daurica, (nec Pali.) Brehm, Vogelfang. p. 60. (1855.) 



Corvus monedula, Severtz., Turkest. Jevotn. p. 63. (1873.) 



Corvus monedula coliaris, Richm., Proc. U. St. Nat. Mus. XVIII. p. 457. (1896.) 



E keleti forma az előbbi törzsfajtól abban tér el, hogy a nyakszirt és a nyak 

 baloldalának szürke szine ezüstfehér árnyalattal erősen bevont s a nyak mindkét 

 oldalán krémfehérszínű félöv van ; háta és hasa világosabb szürke mint a Lycus 

 mouedula-é. Azonban a LyciLS monedula és Lycus coliaris között átmeneti soro- 

 zatok vannak. 



Földrajzi elterjedése : Sharpé szerint Kelet-Európától Perzsián át Afghanisztánig 

 és Kasmírig terjed (Cat. B. Br. Mus. vol. III. p. 28.). Magyarországban a keleti 

 és délkeleti részeken, főleg pedig Erdélyben fordul elő. 



Nucifraga. 



Bkisson, Orn II. p. 58. (1760 ) 

 A fajok meghatározó táblázata: 

 a. A csőr vaskosabb, hegye inkább tompított ; a 



szélső farktollakon lévő fehérség keskenyebb . . . caryocatactes (8. old.). 

 l) A csőr karcsúbb, a felső káva hegye előrenyúló ; 

 a szélső farktollakon lévő fehérség szélesebb s a 



tollnak majdnem V3 részét elfoglalja subspec. niao-orhyncha 



(9. old.). 

 NUCIFRAGA CARYOCATACTES (Linné). 

 Közönséges havasi szajkó. 

 Corvus caryocatactes, Linné, Syst. Nat. I. p. 157. (1766.) 

 Caryocatactes macutatus, Koch, Syst. baier. Zool. p. 93. (1816.) 

 Nucifraga guttata, VieilL, N. Dict. v. 354. (1817.) 

 Caryocatactes nucifraga, Nils., Orn. Suec. p. 90. (1817.) 

 Nucifraga brachyrhync/ios, Brehm, Lehrb. Naturg. europ. Vög. p. 104. (1823.) 



Nucifraga minor, \ 



A, •/• .x/ / 7 ; í Brehm, Isis, 1833. p. 970—975. 



Nucifraga platyrhynchos, J ' ' - p ^ 



Caryocatactes guttatus, Nilss., Skand. Faun. I. p. 149. (1835.) 



Caryocatactes caryocatactes (Linné), Schl., Rev. Crit. IV. (1844.) 



Nucifraga caryocatactes pachyrhynchus , Blasius, Ornis II. p. 543. (1886.) 



