Fam. Corvida,e. 



Nucifraga caryocatactes feje. 



Leírása: Az uralkodó szín fölül és alul csokoládbarna s fejét és tarkóját kivéve, 

 fehéres foltokkal sűrűn behintett; begyén és mellén a foltok legnagyobbak, míg 

 torkán és dereka táján legapróbbak; alfeltája és alsó farkfedöi fehérek; szárnya 

 és farka zöldesbe játszó fénylő fekete; a farktollak vége k. b. 2 %i.-nyire fehér; 

 csó're és lába fekete, szeme barna. 



Hossza k. b. 33, szárnya 19, farka 13, csőre 4, csüdje 3*5 %.. 



Földrajzi elterjedése: Észak- és Közép-Európa, Észak-Azsia Kináig. 



Nálunk, a hol a magas hegyeket fenyvesek borítják, mindenütt előfordul, és 

 állandó madár. 



NUCIFRAGA MACRORHYNCHA, Brehm. 



Szibériai havasi szajkó. 



Nuci/raga macrorhynchos, Brehm, Lehrb. Naturg. eur. Vög. p. 103. (1823.) 



Nuci/raga kamata, Brehm, Isis 1833. p. 975. 



Nucifraga a/pcstris, 1„, ,, ,^ ^^/.,or^\ 



^r -^ . ( Brehm, Vogelfang. p. 66. (1855.) 



Nucifraga arqiiata, ^ ' ^ ^ 



Nuci/raga caryocatactes leptorhynclius, Blasius, Ornis, II. p. 543. (1886.) 



Nucifraga caryocatactes macrorhy?icka, Kolhbay, Jour. f. Orn. XLIII. p. 25. (1895.) 



Leírása: Mindenben hasonlít az előbbi fajhoz, csakhogy csőre karcsúbb és 

 felső kávája megnyúlt; a farktollainak fehér végződése pedig nagyobb kiterjedésű. 

 A szélső tollak fehérsége a tollnak majdnem egy harmadát foglalja el. 



Földrajzi elterjedése: Szibéria és Japán. Hazájából néha kivándorol s ilyenkor 

 úgyszólván egész Európát ellepi, a mikor aztán Magyarországon is előfordul, s 

 úgy a hegyvidéket, mint a lapályokat is meglátogatja. 



A Magyar Nemzeti Múzeumban a következő évekből és termőhelyekről van- 

 nak példányaink : 



1834. Nógrád vm, 1888. Alcsuth, Fehér vm. 



1836. Pest vm. 1890. Podbjel, Árva vm. 



1885. Nyitra vm. 1893. Zuberec, Árva vm. 



1887. Csalóköz-Somorja, Szeg- 1894. Nógrád vm. 



zárd és Hegykő. 



