Fam. Oríolidae. 13 



Oriolus. 



Linné, Syst. Nat. I. p. 160. (1766.) 



ORIOLUS GALBULA, Linné. 



Sárgarigó. 



Oriolus galbula, Linné, Syst. Nat. I. p. 160. (1766.) 



Coracias oriohis, Scop., Ann. I. Hist. Nat. p. 41. (1769.) 



Coracias galbula (Linné), Bechst., Naturg. Deutschl. I. p. 1292. (1805.) 



Oriolus galbula var. virescens, Hempr. et Ehrb., Symb. Phys. Aves. foI. (1829.) 



Oriolus aureus, \ 



^ ■ , , ) Brehm, Vög. Deutschl. p. 156—157. (1831.) 



üríolus garrulus, ) 



Oriolus galbula feje. 



Leírása: A vén hím tiszta aranysárga; a szeme és csó're közötti része és 

 szárnya fekete; az elsőrendű evezó'inek megfelelő fedötollak vége sárga s ez tükröt 

 alkot ; elsőrendű evezőinek külső szegélye s a másodrendűek hegye keskenyen 

 fehéressárga; két középső farktolla fekete, csak tövén van némi zöldessárga, 

 hegyén pedig aranysárga szín ; többi tolla töve közelében aranysárga s k. b. egy 

 harmadrészben fekete ; csőre halvány vörhenyes, lába sötétkékes ólomszürke ; 

 szeme szivárványhártyája vérvörös. Hossza k. b. 24, szárnya 15'6, farka 9, csőre 2*5, 

 csűdje 2 % 



A vén tojó fölül sárgászöld, legélénkebb feje és felső farkfedöi táján ; torka 

 és begye szürke, többi része alul sárga, oldalain és alsó farkfedőin legélénkebb, 

 ellenben hasa közepén fehér színbe megy át; melle szürkészöld hosszsávokkal csíkolt; 

 a csőre és szeme közötti rész, nemkülönben szárnya és farka olyan, mint a hímé, 

 de a tiszta fekete szín helyett szürkésfekete látható, zöldes árnyalattal futtatott; 

 csőre, lába és szeme, mint a hímnél. Mérete szintén megegyezik a hímével, 



A fiatalok első őszi ruhájukban a tojóra emlékeztetnek, fölül azonban sokkal 

 zöldebbek és alul kevésbbé sárgák, végig feketés hosszsávokkal tarkázott ; csőrük 

 barnás, lábaik világosabb és élénkebb szürkék; szemeik pedig szürkésbarnák. 



Földrajzi elterjedése : Európa, beleértve a Mediterrán zónakört és Közép- 

 Ázsia. Magyarországon kívül még a következő tájakon költ : Németország, Franczia- 

 ország, Hollandia, Pyrenei-félsziget, Algéria, Olaszország, Balkán-félsziget, Dél-Orosz- 

 ország, Kaukázus, Perzsia, Turkesztán és Dél-Szibéria némely részein. 



Nálunk mindenütt gyakori. April másik felében érkezik s szeptember elején 

 távozik a meleg tartományok felé. 



