Fa,m. Sturnidae. 15 



A fajok meghatározó táblázata : 



a. A szárnyfedő tollak zománcza zöld vagy zöldeskék 

 a^. A fej zománcza zöld, többé-kevésbbé bíbor- 

 vörös árnyalattal vulgáris (15. old.). 



b"^ . A fej zománcza bíborvörös, zöld fény nélkül subspec. tnenzbieri 



(16. old.). 



b. A szárnyfedő tollak zománcza bíboros violaszínü subspec. polto7'atzkii 



(16. old.). 



STURNUS VULGÁRIS Linné. 



Közönséges seregély. 



Siurnus vulgáris, Linné, Syst. Nat. I. p. 290. (1766.) 



Shirnus varius, Mey. & Wolf, Taschenb. Vög. Deutschl. I. p. 208. (1810.) 



Turdus solilarius, Montagu, Orn. Dict. Suppl. (1813.) 



S turnus solitarius, Lcach, Cat. Mamm. ctc. Br. Mus. p. 18. (1816.) 



Sturnus doinesticus, \ 



Sturnus nitens, ■ Brchm, Isis, 1828. p. 1282. 



Sturmis punctatus, | 



Sturnus sylvestris, \ 



Sturnus septentrionalis^ \ Brehm, Vög. Deutschl. p. 398, 400, 1016. (1831.) 



Sturnus hollandiae, I 



Sturnus guttatus, Macgill., Hist. Br. B. I. p. 595. (1837.) 



Sturnus lo7igirostris, Brehm, Naniannia 1855. p. 282. 



Sturnus tenuirostris, Brehm, Vogelfang p. 222. (1855.) 



Sturnus europceus, Blasius. Jour. f. Orn. XI. Nachrt. p. 60. (1863.) 



Sturjius faeroensis, Feildcn, B. of F"aerae Isi. p. 47. (1872.) 



Sturnus víilgaris intermedius, Prazák, Ornith. iMonatsli. III. p. 144. (1895.) 



Sturnus vulgáris (typicus}, Prazálí, Jour. f. Orn. XLV. p. 402. (1897.) 



Sturnus vulgáris feje. 



Leh'ása : A vén hím fölül és alul fénylő zöld, többféle színű zoinánczczal ; 

 tarkóján a zománcz bíborvíolaszínü, mely többé-kevésbbé az egész fejre is kiterjed, 

 kivéve a fültájat, mely mindig zöld fényű ; háta bíborviola, sárgás vagy zöld 

 színben játszik ; begye bíborviolaszínű., s e szín többé-kevésbbé a torokra is 

 felhúzódik ; vékonya táján kékes vagy biborvíola fénynyel ; tarkójától kezdve a 

 lándzsaalakúra megnyúlt tollak hegye agyagsárga ; alsó farkfedó' tollain fehér sze- 

 gélyek láthatók ; szárnya és farka barnásszürke ; az evezők külső szegélyén vékony 

 agyagsárga csík van, melyet egy szélesebb fekete bársonyszerü szegély követ a 

 tollak hegyén ; a szárnyfedő tollak és a másodrendű evezők külső zászlaja zöld 

 vagy kék zománczczal fedett ; csőre sárga, lába és szeme világosbarna 



Hossza k. b. 23, szárnya 13, farka 7-5, csőre 2-5, csűdje 27 %. 



A tojó kevésbbé élénk szinű s valamivel kisebb. 



