28 Passeriformes. 



LINARIA HOLBOELLI, Brehm. 



Hosszúcsőrű lenike. 



Linaria holboellii, Brehm, Vög. Deutschl. p. 280. (1831.) 



Acanthis holboelli (Br.), Bonap. Sí Schl., Monogr. Lox. pl. 53. (1850.) 



Linaria longirostris, \ 



Linaria holboellii, ] ^^'^^m, Vogelfang, p. 107. (1855.) 



Linaria alnorum magnirostris Meves, teste Homeyer, Journ. f. Orn. XXVIII. p. 55. (1880.) 

 Acanthis linaria holboelli, Stejn., Auk. I. p. 153. (1884.) 



Acanthis brimnescens (nec Homey.), Sharpé, Cat. B. Br. Mus. vol. XII. p. 250. (1888.) {Linaria 

 brunnescens Homey. typ. in Mus. Hung. Nat. = L. rostata (Coues). 



Linaria holboelli csőre. 



Leírása : Egészen olyan, mint a Linaria linaria^ csakhogy nagyobb és csőre 

 jóval hosszabb amazénál (1. ábra). 



Hossza k. b. 15, szárnya 8, farka 6-8, csőre TS, csüdje 1-5 %a. 



Földrajzi elterjedése: Sharpé (I. cit.) szerint Észak-Európa, a Skandináv-fél- 

 szigettől Kelet-Szibériáig, állitólag néha Észak-Amerikában is előfordul. 



Minálunk egyesével jelenik meg a közönséges lenike társaságában azon évek- 

 ben, mikor ezek óriási csapatokban lepik el az országot. 



Jegyzet. Wolley megfigyelései szerint — mondja Nkwton A. (Dict. of Ornith.) — 

 Lapplandban a L. linaria csőrének nagysága igen változó, a mit a madár táplálkozásával hoz 

 kapcsolatba. 



LINARIA RUFESCENS, Vieill. 



Vörhenyes lenike. 



Linaria rnfescens, Vieill., Mem. R. Ac. Torino, XXIII. p. 202. (1816.) 



Ltnaria minor, Leach, Syst. Cat. Mamm. ect. B. M. p. 15. (1816.) 



Acanthis rufescens (Vieill.), Bp. & Schl., Mongr. Lox. pl. 54. (1850.) 



Aegiothus rufescens (Vieill.), Cab., Mus. Hein. p. 161. (1850.) 



Linacanthis rufescens (Vieill.), Des Murs, Encycl. H. N. v. p. 304. (1855—58). 



Linaria ininima, Doderl., Avif. Sic. p. 85. (1869.) 



Aegiothus caberet, Salvad., Faun. It. Ucc. p. 157. (1871.) 



Fringilla rufescens (Vieill.), Tschusi, Journ. f. Orn. XXIV. p. 331. (1876.) 



Acanthis linaria caberet, Stejn.. Auk. I. p. 153. (1884.) 



Leírása: Hasonlít a Linaria Itnaria-hoz., a melynél valamivel kisebb s tollazata 

 egészben vörhenyesebb. 



Hossza k. b. 11-7, szárnya 7, farka 5, csőre 07, csüdje 1-3 %. 



Földrajzi elterjedése: Sharpé (1. c.) szerint Nyugat-Európa ; Angliában költ s 

 valószinüleg Európa délnyugati hegységeiben is. 



Magyarországon néha egyes példányok találhatók a közönséges lenike csapatai 

 között nagy vonulások alkalmával. 



