36 Passeriformes. 



két középső tolla barnásszürke; két szélső tolla fehér, külső szegélyén a csúcs 

 felé, belső szegélyén pedig a tő felé rézsútos fekete sávval ; a két második toll 

 belső szegélyének mellső harmada szintén fehér. Össkoi' a tollak sárgásbarna 

 függelékkel bírnak s a fej kék színét egészen elfedik. Csőre tavaszkor kék, hegye 

 és éle fekete, őszkor testszínű; a lábak és szemek barnák. 



Hossza k. b. 16, szárnya 9, farka 7, csőre 1-3, csűdje Vl lm. 



A tojó fölül földszínű barna, dereka olajzöld ; alul piszkosfehér, mellén barnás 

 árnyalattal; a szárny és a fark rajzolata olyan, mint a hímé, csakhogy kevésbbé 

 élénk és a fekete színt barna helyettesíti. 



A fiatal hasonlít a tojóhoz, de valamivel sápadtabb és fölül pettyezésnek 

 nyomai láthatók. 



Földrajzi elterjedése: Egész Európa és Közép-Ázsia. 



Magyarországon nagyon közönséges. Igen korán tavaszkor érkezik s késő 

 öszszel távozik; egyesek enyhébb télen néha át is telelnek. 



FRINGILLA MONTIFRINGILLA, Linné. 



Téli pinty. 



Friiis-illa mo>itifrius:illa, 1 -«, ^ . s 



r^ . -n , , ■ ( Linné, Syst. Nat. I. p. 318. (1766.) 



> Fringtlla luloisis, j 



Passer monh'fringilla (Linné), Pali., Zoogr. Rosso-As. II. p. 18. 1811.) 



Fringilla flamniea, Beseke, Vög. Kurl. p. 79. (1821.) 



Striithus moniifringilla (Linné), Boie, Isis, 1828. p. 323. 



Fringilla septentrionalis, Brehm, Vög. Deutschl. p. 274. (1831.) 



Fringilla major, \ ,^ , . 



,, .... .,-; ; ,. > Brchm, Vogelfang. p. 101—102. (1855.) 



Monhfrtngilla boreahs, J > & & t- \ > 



Leírása : A hím feje és háta kékesfekete, egyes tollai többé-kevésbbé sárgás- 

 barnán szegélyezettek; nyakszirt tollainak proximalis fele fehér, a többié szürke; 

 dereka fehér, oldalt és a felső farkfedöi feketék, barnásszürkével keverten; alul 

 fehér; torka, begye és melle élénk rozsdasárga, mely szín a madár oldalára is 

 lehúzódik, a hol fekete hosszfoltok díszítik; szárnya és farka olyan, mint az erdei 

 pintyé, azzal a különbséggel, hogy az apró fedötollak élénk rozsdasárgák, s e 

 szín a középső fehér fedőkre is átfolyik; csőre sárga, fekete hegygyei és élekkel; 

 lába és szeme barna. 



Hossza k. b. 17, szárnya 9*2, farka 7-2, csőre 1-3, csűdje IS %«. 



A tojó egészben hasonlít a hímhez, de fejének és hátának alapszíne nem kékes- 

 fekete, hanem barna; alul pedig jóval halványabb. 



Hossza k. b. 15, szárnya 8*5, farka 6*3, csőre L2, csűdje r7 %n. 



Földrajzi elterjedése : A palaearktikus zónaköi északi fele, a honnan télre a 

 megfelelő déli vidékekre vonul. Mihozzánk a téli idényre nagyobb csapatokban 

 érkezik. 



