Fam. FrivailJirla.p. 43 



Leírása: A hun fölül vörhenyes barna, legélénkebb felső farkfedöin ; dolmánya 

 fekete sávokkal; feje hamuszürke; feje tetejét mindkét oldalán egy széles fekete 

 szalag szegélyezi, mely a nyakszirttájon elenyészik; a csőr tövétől egy másik szalag 

 a szemen keresztül a fülfedök végéig húzódik, a hol hirtelen szögbe megtörik s a 

 fülfedők alatt a szintén fekete kantárral egyesül ; torka és begye szürke ; melle és 

 hasa fakószínü ; szárnya sötétbarna; elsőrendű evezőinek szegélye keskeny, szürke, 

 másodrendű evezőié és fedőtollaié ellenben széles, vörhenyes ; középfedőinek hegye 

 fehér; farka olyan, mint a citrom sármányé; csőre felső kávája sötét, az alsó világos 

 szaruszínű ; lába testszínű barna ; szeme sötétbarna. 



Hossza k. b. 18, szárnya 8*2, farka 8, csőre 1°1, csűdje 1-9 %. 



A tojó jóval halványabb a hímnél s fölül inkább szürkés árnyalattal bír. 



Földrajzi elterjedése : Sharpé szerint (Cat. B. Br. Mus. vol. Xlí. p. 539.) Dél- 

 Európa, Perzsián át Afghanistanig terjed. 



Nálunk a magyar-horvát tengerparton meglehetős gyakori, ezenkívül még 

 Erdély déli részén lévő havasok alján is található ; másutt nem fordul elő. 



EMBEKIZA MELANOCEPHALA, Scop. 



Feketefejű sármány. 



Emberiza melanoceplta/a, Scop., Ann. I. p. 142. (1769.) 



Tanagra melanictera, Güldcnst., N. Comm. Acad. S. lm. Petrop. XIX. p. 466. (1775. 



Fringilla crocea, Vieill., Ois. Chant., pl. 27. (1805.) 



Xanthoriius caucasicus, Pali., Zoogr. Rosso-As. I. p. 428. (1811.) 



Emberiza granativora, Ménétr., Cat. Rais. Cauc. \). 40 (1832.) 



Euspiza melaiiocephala, Bonap., Comp. L. B. Eur. & N. Am. p. 32. (1838.) 



Euspiza símillima, Blyth, Journ. A. S. Bcng. XVIII. p. 811. (1849.) 



Euspiza atn'capilla, Brehm, VoLíclf. p. 112. (1855.) 



Emberiza melatiocepliala feje. 



Leírása: Tavaszkor a ////// feje teteje, arczatáj a és fülfedőtoUai feketék ; nyaka 

 hátsórésze, háta, dereka és felső farkfedőtoUai narancsszínbe hajló rozsdavörös 

 színűek; alul aranysárga; mellén oldalt, körülbelül a szárny szögletének megfelelő 

 részén világos rozsdavörös folt látható ; szárnya és farka barna ; az egyes tollak 

 szegélye barnásfehér; a középtedők vége fehér; csőre kékes, alsó kávája világo- 

 sabb ; lába világos hússzínű ; szeme vörhenyesbarna. Őszkor a fej fekete és a hát 

 barna színét a tollak szürke végei egészen befedik. 



Hossza k. b. 17'5, szárnya 9*4, farka 7'7, csőre r4, csűdje 2 %. 



Tavaszkor a tojó világos rozsdabarna, háta sárgás színnel kevert ; feje barna, 

 feketével sávolt ; alul sárga. 



