Fam. Alaudidae. 47 



Ercmot'liila alpextris (Linné\ 1 



£, \, ., , ,,;,., ^ ( Büie, Isis, 1828. p. 322. 



Eremopinla coniuta (Wils.), j 



Philereinos alpestris (Linné), Brehm, Vög. Deutschl. p. 313. (1831.) 



Oíocoris alpestris (Linné), "Bonap., Fauna Ital. Ucc. p. 5. (1832 — 41. 



Otocoryx alpeslfis (Linné), 1 



^, , ,,,,., s ( Lichtst., Nomencl. ].. 38. (1854.) 



ütocoryx corniita (Wils.), j i \ ) 



Phileremos striatiis, \ 



r,, ., r ) Brehm, Vogelf. p. 122. (1855. 



Pmleremos rujescens, j > » j \ 



Otocorys alpestris feje. 



Leírása: A hím fölül szürke, borvörös árnyalattal, hátán a tollak gerincze 

 mentén barna vagy fekete sávozással ; homloka, szemöldökíve, nyaka oldala és 

 torka halványsárga; homloka sárga színe fölött a fejtetőn fekete tollakból keskeny 

 szalag van, s e tollak a szemöldök ív fölött hátrafelé húzódva szarvat alkotnak ; 

 az orrlyukakat fedó' sertéi, a szem és csó'r közötti része fekete, s e szín a szem 

 alatt a pofatájra is kiterjed; begyén egy félholdalakú fekete paizs van; melle, 

 hasa és alsó farkfedöi fehérek ; oldalán szürke és borvörös árnyalattal, vékonya felé 

 a tollak gerincze mentén barna hosszsávok futnak ; szárnya barna ; az elsó' evező 

 külső zászlaja fehér, a többié fehéres vagy barnás, keskeny szegélylyel ; apró és 

 közép fedői borvörössel erősen árnyaltak ; farka, a két középső tollat kivéve, 

 fekete, a szélső tollak külső zászlajának szegélye többé-kevésbbé fehér, a két 

 középső toll gerincze mentén sötétülő barna. 



Hossza k. b. 18, szárnya 1L2, farka 7'5, csőre 1, csűdje 2 %. 



A tojó fölül valamivel barnább, mint a hím s borv^örös árnyalata nincs annyira 

 kifejlődve; különben nagyon hasonlít a hímhez. 



Földrajzi elterjedése : Európa és Amerika legészakibb része, a honnan télen 

 a megfelelő délebb vidékekre vonul. Nálunk rendesen november második felétől 

 február végéig kisebb-nagyobb csapatokban szokott megjelenni. 



Melanocor} pha. 



BoiE, Isis, 1828. p. 322. 



MELANOCORYPHA SIBIRICA (Gmel.). 

 Szibériai pacsirta. 



Alauda sibirica, Gmel., Syst. Nat. I. p. 799. (1788.) 



Alauda leucoptera. Pali., Zoogr. Rosso-As. I. p. 518. pl. XXXIIl. f. 2. (1811.) 

 Phileremos sibirica (Gm.), Keys. & Blas., Wirb. Eur. p. 153. (1840.) 

 Melaiiocorypha sibirica (Gm.), Degl. & Gerbe, Orn. Eur. I. p. 352. (1867.) 

 Pallasia leucoptera (Pali.), Homeyer, Jour. f. Orn. XXI. p, 190. (1873.) 

 Calaiidrella Icíicoptera (Pali.), Bőgd., B. Cauc. p. 76. (1879.) 



4* 



