Fam. Motacillidae. 5' 



Földrajzi elterjedése : Közép-Európa, a Mediterrán zónakör és Közép-Ázsia. 

 Télen a megfelelő' délebb vidékekre vonul. Magyarországon a lapályos vidékeken 

 mindenütt gyakori. Hozzánk áprilisban érkezik s szeptember végén és október 

 elején távozik. 



ANTHUS SPIPOLETTA (Linné). 

 Hegyi pipiske. 



Alauda spinoletta (error), Linné, Syst. Nat. I. p. 288. (1766.) 



Anthiis aquaficiis, Bechst., Naturg. Deutschl. III. p. 745. (1807.) 



Anthiis moiitanus, Koch, Syst. baier. Zool. I. p. 179. (1815.) 



Anthus coutellii, Aud.. Descr. Egypte p. 360. pl 5. f. 5. (1828.) 



Anthits alpitius, \ ^ , , , ^ 



, ,, , ,. > Brehm, Vög. Deutschl. p. 329. (1831.) 



Anthus hiemahs, J > & r- \ / 



.> Anthus orientális, Brchm, Vogclfang, p. 138. (1855.) 



Anthus major, \ 

 , ,, ; Brehm, Naumannia, v. p. 79. (1855.) 



Anthus ?ntnor, ] 



Leírása: A vén hím tavaszkor íöliil földszínű barna, mely szín fején szür- 

 késbe megy át ; a hát és fej tollainak centruma alig észrevehetöleg valamivel 

 sötétebb színbe árnyalódik ; szemöldökíve és alul a madár piszkosfehér ; elönyaka 

 és melle fakó színnel árnyalt s hasa oldalán barna hosszsávokkal tarkázott ; fülfedó'i 

 barnák ; farka sötétbarna ; a két szélső farktoll fehér, s ezek belső zászlaján a 

 tő felé szélesedő barna sáv van, a második farktoll barna, hegyén háromszög- 

 alakú fehér folttal ; alsó szárnyfedötollai piszkosfehérek ; csőre és lába sötét szaru- 

 színű; szeme barna. Hossza k. b. 17, szárnya 9*2, farka 75, csőre 1*3, csíídje 23 %. 



A tojó a hímhez hasonló ruházatot visel. 



A fiatal őszi ruhája fölül többé-kevésbbé vörhenyes sárgásba hajló földszínű 

 barna ; alul piszkosfehér, melle és hasa oldala sötétbarnával erősen pettyezett. 



földrajzi elterjedése: Dél-Európa és Közép-Ázsia; télen a Mediterrán zóna- 

 körbe és Üél-Indiába vonul. Magyarországon a magas hegyeken fordul elő; főleg 

 a Kárpátokban és az erdélyi havasokon él. Tavaszi és őszi vonulása alkalmával 

 a lapályos helyeket is fölkeresi. 



Motacilla. 



Linné, Syst. Níit. I. p. 328. (1766.) 

 Typus : Motacilla álba, Linné. 



MOTACILLA ÁLBA, Linné. 



Barázda billegető. 



Motacilla álba, Linné, Syst. Nat I. p. 331. (1766.) 



Motacilla cinerea, Gmel, Syst. Nat. I. p. 961. (1788.) 



Motacilla albeola, Pali., Zoogr. Rosso-As I. p. 506. (1811.) 



Motacilla septentrionalis, \ 



Motacilla sylvestris, J Brehm, Vög. Deutschl. p. 347—348. (1831.) 



Motacilla brachyrhynchos , 1 



Motacilla gularis, Swains., B. \V. Afr. II. p. 38. (1837.) 



Motacilla fasciata, \ ,^ - ,^v 



,, ^ .„ -^ . ,. > Brehm, Vogelf. p. 143. (1855.) 

 Motacilla cervtcahs, j ' » t- 



Motacilla major, Brehm, Naumannia, v. p. 280. (1855.) 



